П О С Т А Н О В А
      І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
16 листопада 2023 року                                                                                         м. Київ
 
Справа №755/16553/21
Провадження № 22-ц/824/13246/2023
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   
сторони:         позивач          Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-                                             Реконструкція»,
                        відповідачі      ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
            
розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Спиридоновим Олегом Володимировичем, на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В:
 
21 вересня 2021 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позов мотивований тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція». Відповідачі своєчасно не вносили з жовтня 2014 року плату за отримані послуги з централізованого опалення та з липня 2016 року не вносили плату за отримані послуги постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість.
ТОВ «Євро-Реконструкція» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 
і ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 157 573,10 грн, інфляційну складову боргу 
у розмірі 29 952,70 грн і 3 % річних у розмірі 11 968,75 грн; та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
            Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 
2022 року позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 
157 573,10 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 29 952,70 грн та 3 % річних у розмірі 11 968,75 грн, а всього стягнено 199 494,55 грн. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» витрати по оплаті судового збору в сумі 2 270, 00 грн.
            Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не сплачуються своєчасно грошові кошти за надані послуги 
з централізованого опалення та за послуги з постачання гарячої води по квартирі АДРЕСА_2 в наслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. При цьому, позивач має право на суми, передбачені статтею 625 ЦК України у зв?язкуз неналежним виконанням зобов?язань щодо оплати комунальних послуг.
            Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року залишено без задоволення.
            25 липня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Спиридонов О. В. подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 
18 березня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
            Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не отримував ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом 
з доданими до неї матеріалами. Відомостей про отримання у матеріалах справи немає. Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції помилково встановив наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за надані послуги 
з централізованого опалення за період з жовтня 2014 року до серпня 2021 року та за послуги з гарячого водопостачання з липня 2016 року до серпня 2021 року, оскільки квартира АДРЕСА_2 була придбана відповідачем лише 
08 липня 2020 року.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 25липня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.
Листом від 27 липня 2023 року Київський апеляційний суд витребував із Дніпровського районного суд ум. Києва справу № 755/16553/21.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом 
Спиридоновим О. В., на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 
18 березня 2022 року у справі за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
09 серпня 2023 року матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 199 494,55грн, яка станом на 01 січня 2023року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 258400,00 грн). 
А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
            14 серпня 2023 року ТОВ «Євро-Репконструкція» подало до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» за період з 08 липня 2020 року до 01 серпня 2021 року заборгованість за послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 37 314,89 грн інфляційну складову боргу у розмірі 1 554,50 грн та 3 % річних у розмірі 573,30 грн та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 992,42 грн.
            Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише 
у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.
            Встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198, що підтверджено переліком житлових будинків, затвердженим Головою Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації 20 серпня 2015 року. 
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 
з 08 липня 2020 року та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
             ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 та є малолітньою особою, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 21 жовтня 2021 року за № 72097362.
Згідно бухгалтерських довідок за послугу з централізованого опалення станом на 01 серпня 2021 року за квартирою АДРЕСА_2 наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опаленні та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 157 573,10 грн.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
 
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв?язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з?ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
Так Європейський суд з прав людини зазначив, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, inter alia, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи. Тому на національні суди може покладатися обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами, та, у разі потреби, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (KHARCHENKO v. UKRAINE, № 37666/13, § 6, 7, ЄСПЛ, від 03 жовтня 2019 року).
Встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 52-53).
Супровідним листом від 11 жовтня 2021 року суд першої інстанції направив ОСОБА_1 копії ухвали від 06 жовтня 2021 року та копію позовної заяви з доданими до неї документами (а. с. 54).
Супровідним листом від 22 грудня 2021 року суд першої інстанції повторно направив ОСОБА_1 копії ухвали від 06 жовтня 2021 року та копію позовної заяви з доданими до неї документами (а. с. 61).
Кореспонденція суду адресована ОСОБА_1 повернулась до суд уз відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. а. 63).
Процедура спрощеного провадження включає в себе відкриття провадження, про що суд постановляє ухвалу, та надіслання копії ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з доданими до неї додатками (стаття 187, 190 ЦПК України).
Матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року про відкриття провадження у справі.
Таким чином, на момент розгляду справи судом першої інстанції, процедура проведення спрощеного провадження була порушена.
При цьому, згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Зазначене позбавило відповідача можливості надати зауваження щодо позовної заяви за якою він є відповідачем, а суду першої інстанції це позбавило обов`язку надати оцінку доводам й обґрунтуванням заперечення, тому суд не виконав свого зобов`язання стосовно дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу рівності сторін.
Київський апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції мав право розглянути справу у спрощеному позовному провадженні, проте вимоги цивільної процесуальної форми вимагають дотримання процедури проведення спрощеного позовного провадження.
 
Щодо суті заявлених вимог
 
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із статями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи відомо, що ОСОБА_1 є власником квартири  
АДРЕСА_2 з 08 липня 2020 року та є споживачем послуг 
з централізованого опалення та постачання гарячої води.
             ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 та є малолітньою особою, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 21 жовтня 2021 року за № 72097362.
Звертаючись з позовом до суду, ТОВ «Євро-Реконструкця» заборгованість визначила за такий період: з жовтня 2014 року до 01 серпня 2021 року - за отримані послуги з централізованого опалення; з липня 2016 року до 01 серпня 2021 року - за отримані послуги гарячої води.
Заперечуючи проти апеляційної скарги, ТОВ «Євро-Реконструкція» у відзиві вказала, що лише після прийняття судом першої інстанції заочного рішення, ОСОБА_1 надав суду свідоцтво про право власності на вказану квартиру, а тому у відзиві просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» за період з 08 липня 2020 року до 01 серпня 2021 року заборгованість за послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 37 314,89 грн інфляційну складову боргу у розмірі 1 554,50 грн та 3 % річних у розмірі 573,30 грн.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за послуги з централізованого опалення за період з липня 2020 року до 01 серпня 2021 року нараховано 27 796,22 грн, 
а за послуги з гарячого водопостачання за період з липня 2020 року до 01 серпня 
2021 року нараховано 0,00 грн.
Ураховуючи наведене, аргументи ТОВ «Євро-Реконструкція» наведені у відзиві на апеляційну скаргу, та те, що ОСОБА_1 став власником квартири лише 08 липня 
2020 року, а ОСОБА_2 є неповнолітньою, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води 
у розмірі 27 796,22 грн.
Крім заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, ТОВ «Євро-Реконструкція» також просило стягнути з відповідачів на свою користь інфляційні втрати в сумі 1 554,50 грн та 3 % річних в сумі 573,30 грн нараховані відповідно до статті 625 ЦК України за період з 08 липня 2020 року до 01серпня 2021 року.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 
16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК).
За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постановах від 30 жовтня 2013 року 
у справі № 6-59цс13від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).
З огляду на те, що ОСОБА_1 прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми (див. постанова Великої Палати Верховного Судувід 07 липня 
2020 року у справі № 14-448цс19-ц).
Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (Закон № 530-ІХ від 17 березня 2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року 
№ 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» зі змінами, з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 зі змінами, 
з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2023 року установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі-COVID-19), на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено
з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№ 530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, Київський апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав в силу імперативної вказівки закону для нарахування та стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період з 08 липня 2020 року до 01 серпня 2021 року (період заявлений позивачем).
Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку, що заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову.
Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення у справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати понесені ТОВ «Євро-Реконструкція» в сумі 416,94 грн за подання позову підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція».
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Спиридонова Олега Володимировича задовольнити частково.
Заочне рішення Дніпровського районного суд ум. Києва від 18 березня 2022 року скасувати і ухвалити у справі нове судове рішення наступного змісту.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (вул. Гната Хоткевича, 20, м. Київ, Код ЄДРПОУ 37739041) 27 796,22 грн заборгованості за житлово=комунальні послуги.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (вул. Гната Хоткевича, 20, м. Київ, Код ЄДРПОУ 37739041) 416,94 грн. судових витрат за подання позову.
Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Суддя-доповідач:                                                                А.М. Стрижеус
                
Судді:                                                                                   Л.Д. Поливач
 
                                                                                               О.І. Шкоріна