ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 р. 	Справа № 480/4694/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2023, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, м. Суми, повний текст складено 16.06.23  по справі № 480/4694/22
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі – ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач), у якому просив суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у не проведенні із 01.04.2019 року перерахунку його пенсії, починаючи її обчислення із 01.04.2018 року, із обов`язковим врахуванням всіх складових, видів і суми розміру грошового забезпечення, які визначені станом на 05.03.2019 року у оновленій Довідці від 18.10.2021 року № 823/4.3/8 - 21 наданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарань Міністерства юстиції і виплат пенсій у 2018 - 2019 роках у розмірі 100 відсотків суми її підвищення та у не здійсненні нарахування недорахованої суми коштів за минулий час з 01.04.2018 року перерахованої пенсії і не проведення своєчасної виплати цих коштів за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк - протиправними.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести із 01.04.2019 року перерахунок його пенсії, починаючи її обчислення із 01.04.2018 року, із обов`язковим врахуванням всіх складових, видів і суми розміру грошового забезпечення, які визначені станом на 05.03.2019 року у оновленій Довідці від 18.10.2021 року № 823/4.3/8-21 наданої Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарань Міністерства юстиції і виплат пенсій у 2018 - 2019 роках у розмірі 100 відсотків суми її підвищення та на основі призначеного нового розміру перерахованої пенсії провести з 01.03.2022 року її індексацію, здійснити нарахування загальної недоотриманої суми коштів перерахованої пенсії за минулий час з 01.04.2018 року, яка повинна складатися із коштів самої перерахованої, недоотриманої за минулий час і при індексації пенсій та провести своєчасну виплату цих коштів - за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк.
- відповідно до статті 129 Конституції України, для забезпечення кінцевої та ефективної стадії судового захисту із практичним застосуванням його ефективного механізму - установити судовий контроль за виконанням цього судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог посилається на протиправну бездіяльність пенсійного органу в частині не перерахування ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019, виходячи з грошового забезпечення, визначеного Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції у довідці № 823/4.3/8-21 від 18.10.2021, яка направлена відповідачу у зв`язку з прийняттям постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19. Наполягає на наявності у позивача права з 5 березня 2019 року (дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18) на отримання та перерахунок пенсії з 01.04.2019, виходячи з розміру складових (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премій), розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі – Постанова № 704) та вимогами статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі – Закон № 2262-ХІІ), статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі по тексту - Закону № 2011-ХІІ). При цьому, з урахуванням ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ вважає, що відповідач повинен провести обчислення перерахованої пенсії з 01.04.2018.
Крім того, зауважив, що відповідач протиправно застосовував розстрочку і обмеження виплат уже обчисленої і перерахованої пенсії позивача, оскільки з дня набрання законної сили 05.03.2019 судовим рішенням у справі № 826/3858/18, яким визнано нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України “Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” від 21.02.2018 року № 103 (далі – Постанова № 103) та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 у № 45, відсутні підстави для виплати лише 75% суми підвищення до пенсії, замість належних ОСОБА_1 100%. Крім того, такі дії суперечать частині 3 статті 52 Закону № 2262-ХІІ (у редакції закону яка діяла на той час).
Також вважає, що протиправна відмова відповідача у перерахунку пенсії згідно наданої Довідки станом на 05.03.2019 призвела до незаконного і значного зменшення розміру індексації пенсії позивача з 01.03.2022, передбаченою статтею 64 Закону № 2262-ХІІ, та розміру самої пенсії, що є явним порушенням законних прав ОСОБА_1 на гідне пенсійне забезпечення. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 у справі № 480/4694/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не проведення з 01.04.2019 ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Північно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 823/4.3/8-21 від 18.10.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку (нарахування) пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до довідки Північно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 823/4.3/8-21 від 18.10.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку (нарахування) пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, у період з 01.04.2018 по 31.12.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, у період з 01.04.2018 по 31.12.2019, з урахуванням фактично виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - відмовлено.
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 установити судовий контроль за виконанням судового рішення - відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013), за рахунок бюджетних асигнувань, 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 (сорок) коп. витрат по сплаті судового збору.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати повністю рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 по справі № 480/4694/22 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, а також:
- врахувати в судовому рішенні те, що саме з прямої вини відповідача незаконно не проведена в належному розмірі індексація пенсії позивача з 01.03.2023 відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», яка протиправно здійснювалась виключно із розміру заниженої пенсії позивача при її індексації у 2022 році, яка також протиправно проводилась відповідачем із розміру заниженої пенсії та без урахування складових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що визначені у довідці Північно – Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 18.10.2021 за № 823/4.3/8-21;
- вирішити питання щодо судових витрат;
- врахувати зазначені вище в позові зміни назв (перейменування) топонімів (вулиць), пов`язаних із державою – агресором, комуністичним тоталітарним режимом, імперськими та радянськими ідеологемами в Сумській міській територіальній громаді – міста Суми.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не врахував та фактично не визнав, що саме з прямої вини пенсійного органу позивач з листопада 2021 року і до цього часу отримує пенсію за вислугу років у значно заниженому розмірі, без установлених частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ та чинним законодавством України - щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. 
Крім того, поза увагою суду залишилось умисне і завідомо незаконне нехтування відповідачем вимог чинного законодавства України при отриманні ним ще у жовтні 2021 року від уповноваженого органу офіційного документу - Довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення позивача, які безпосередньо підлягають врахуванню при визначенні розміру пенсії, чим було порушено законне право позивача на отримання саме з листопада 2021 року перерахованої пенсії. Крім того, не зважаючи на передбачену статтями 60 і 65 Закону № 2262-ХІІ пряму відповідальність за порушення законодавства про пенсійне забезпечення та за безпідставну сплату пенсіонерам занижених сум пенсій, суд не визнав прямої вини відповідача у не проведені в належному розмірі індексації пенсії в 2022 році з урахуванням складових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Також судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, які мають ключове значення для вирішення спору, зокрема, за висновками суду спірна довідка була подана пенсійному органу позивачем, в той час як в дійсності остання була надіслана до ГУ ПФУ в Сумській області саме Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання покарань Міністерства юстиції.
Так, застосувавши до спірних правовідносин частини 1, 2 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, а не норму частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, суд першої інстанції, на думку позивача, встановив право відповідача на здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки, а не обов`язок останнього вчинити такі дії.
Свідоме, завідомо незаконне і умисне не вчинення дій відповідачем у забезпеченні проведення перерахунку пенсії в листопаді 2021 року, ігнорування вимог чинного законодавства України та нехтування покладеного на нього Законом № 2262-ХІІ обов`язку - не може визнаватися саме пасивною формою поведінки відповідача (його бездіяльністю), як то вказано у пунктах 4.18, 4.19, 4.20 рішення суду.
Також, не враховано судом першої інстанції правового висновку Верховного Суду постанови від 10.11.2022 року в справі № 1540/4579/18, відповідно до якого у пенсіонерів наявне законне право на перерахунок пенсії з 01.03.2018 року у зв`язку  з набранням чинності Постановою № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення,  відтак виникли підстави для перерахунку пенсії, призначеної за Законом № 2262-ХІІ, із урахуванням складових, що містяться у Довідці з урахуванням 100% підвищення пенсії. Відтак, пенсія позивача має бути перерахована саме з 01.03.2018, а не з моменту набрання 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 та до набрання чинності Постанови КМУ № 804.
В іншій частині зміст апеляційної скарги повторює зміст позовної заяви.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту 3 частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі за текстом  КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною четвертою  статті 229 КАС України  фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю  доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Позивачу Північно-Східним Міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції було видано довідку № 823/4.3/8-21 від 18.10.2021 про розмір грошового забезпечення (за березень 2019), що враховується для перерахування пенсій позивачу. Позивач звернувся до відповідача із заявою та вказаною довідкою.
Відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку на підставі отриманої довідки, про що повідомив листом у якому зазначив, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнення з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” та змін до пункту 5 і додатку 2 постанови КМУ від 13.02.2008 № 45, інших рішень уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Крім того, відповідач зазначив, що у 2018 році підвищення пенсії виплачувалось у розмірі 50%, а у 2019 році - у розмірі 75%.
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом. При цьому, позивач зазначає, що в період з 01.01.2018 по 31.12.2019 відповідач продовжував протиправно нараховувати та виплачувати суми підвищення пенсії не у розмірі 100%, визначеного на 01.03.2018.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його здійснити перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки саме з 01.04.2019, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ виникли  з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, тобто з 05.03.2019 та втрати чинності пунктів 1, 2 Постанови № 103, а також змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, а відтак позивач набув право на перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки з 01.04.2019.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача, щодо нарахування суми підвищення пенсії у розмірі меншому за 100%, суд виходив їх обґрунтованості, оскільки Постанова № 103 та Постанова № 804, якими визначено відповідний порядок виплати перерахованих сум підвищених пенсій, не впливають на обов`язок відповідача з 01.01.2018 здійснювати позивачу виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, оскільки системний аналіз норм статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить про наявність у КМУ права встановлювати "порядок перерахунку пенсії", що не є тотожним праву встановлювати "розстрочку виплати пенсії", а тому вказані дії відповідача не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.
Обираючи належний спосіб захист порушених прав позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Північно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 823/4.3/8-21 від 18.10.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку (нарахування) пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, у період з 01.04.2018 по 31.12.2019, з урахуванням фактично виплачених сум.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його здійснити перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки з 01.04.2018, суд першої інстанції, враховуючи той факт, що довідка про розмір грошового забезпечення позивача від 18.10.2021 видана станом на 05.03.2019, дійшов висновку, що у відповідності до норми ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок його пенсії, в тому числі обчислення, повинні провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.04.2019, а не з 01.04.2018 як просив позивач.
При цьому зауважив, що вимога зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням усіх складових, видів і суми розміру грошового забезпечення зазначених у довідці не підлягає задоволенню, оскільки в межах даної справи судом не досліджуються складові грошового забезпечення, які враховуються органом пенсійного фонду при перерахунку пенсії, а предметом спору у даній справі є саме правомірність/неправомірність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки. 
Також зазначив про передчасність вимог щодо проведення індексації з 01.03.2022 на основі призначеного нового розміру перерахованої пенсії, оскільки відповідач на виконання цього рішення ще не проводив перерахунку та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки, а також не здійснював йому нарахування та виплату підвищення пенсії у 2018-2019 роках у розмірі 100%, тобто фактично позивачем не було отримано перераховані суми пенсії у новому розмірі.
Щодо вимог позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції зауважив, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль, а враховуючи той факт, що наявність таких обставин позивачем не доведена, то правові підстави для задоволення такого клопотання на момент розгляду справи відсутні.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених  статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів зазначає, що під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції по даній справі встановленню підлягає дата з якої позивачу слід перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 18.10.2021 № 823/4.3/8-21.
Так, питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону  № 2262-ХІІ.
У відповідності до частин 1 та 2  статті 63 Закону № 2262-ХІІ  перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону.
Також частиною 18  статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Згідно з частиною 2  статті 51 Закону № 2262-ХІІ  перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Разом з цим, положеннями частини 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ  передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Згідно з частиною 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Пунктом 2  Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 року № 45  “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до  постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393”  затвердив порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 45 (далі по тексту - Порядок № 45).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45, в редакції  Постанови № 103, передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Кабінету Міністрів України “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” від 21.02.2018 № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року по справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови КМ України № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Колегія суддів зазначає, що до компетенції Кабінету Міністрів України входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте, зміни внесені  постановою Кабінету Міністрів України “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” від 21.02.2018 № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 року - з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 чинна редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
При цьому, порядок дій, який повинен вчинити відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2  постанови Кабінету Міністрів України “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” від 21.02.2018 № 103  та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився.
Постановою Кабінету Міністрів України № 704 затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, цією  постановою  установлено такі додаткові види грошового забезпечення:
- надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови КМ України № 704);
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (підпункт 6 пункту 6 Постанови № 704).
Підпунктом 2 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Отже, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із  Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, а тому саме з цієї дати ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей  43  і  63 Закону № 2262-ХІІ  та  статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.
З огляду на положення  статті 51 Закону № 2262-ХІІ та внаслідок настання обставин, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії позивача з 05.03.2019, першим числом місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії та датою, з якої підлягає проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача є 01.04.2019.
Зазначена правова позиція відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №160/8324/19, при цьому колегією суддів не встановлено обставин, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.
Колегією суддів встановлено, що Північно - Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції складено та направлено  відповідачу довідку № 823/4.3/8-21 від 18.10.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (основні та додаткові види), що враховується для перерахунку пенсії, яка видана відповідно до Постанови № 704 станом на 05.03.2019. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність у відповідача обов`язку із здійснення перерахунку основного розміру пенсії позивача на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 18.10.2021 № 823/4.3/8-21 саме з 01.04.2019.
У рішенні від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової справи № 160/8324/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року, Верховний Суд, пославшись на положення Порядку № 45, та зазначивши про відсутність у пенсійного органу обов`язку з перерахунку пенсії до моменту отримання ним належної довідки від уповноваженого органу або пенсіонера, одночасно зауважив, що відповідний перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення у особи такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону 2262-ХІІ.
З наведеного слідує, що хоча обов`язок з перерахунку пенсії у відповідача виникає в момент отримання ним відповідної довідки, сам перерахунок провадиться з дати виникнення у особи права на нього з урахуванням ч.ч. 2, 3  статті 51 Закону № 2262-ХІІ.
Суд апеляційної інстанції враховує, що у розпорядженні Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області була наявна оновлена довідка № 823/4.3/8-21 від 18.10.2021 про грошове забезпечення позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, передбачених  Постановою № 704,  станом на 05.03.2019, для перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019, яка була складена у зв`язку з набранням законної сили рішенням Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19. Однак, відповідний перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення ГУ ПФУ в Сумській області, незважаючи на існуючий обов`язок, зроблено не було.
При цьому, колегія суддів враховує відсутність спору щодо визначення складових грошового забезпечення, які включені до довідки про розмір грошового забезпечення від 18.10.2021 № 823/4.3/8-21.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду суд першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 18.10.2021 № 823/4.3/8-21 та зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію на підставі вказаної довідки  з 01.04.2019.
Також варто зазначити, що не проведення відповідачем спірного перерахунку свідчить про допущення ним саме протиправної бездіяльності, яка полягає у не вчиненні жодних дій на виконання обов`язку щодо перерахунку пенсії за наявності у його розпорядженні довідки від 18.10.2021 № 823/4.3/8-21. Отже, твердження позивача в апеляційні скарзі про вчинення пенсійним органом протиправних дій в цій частині є помилковим.
Крім того, позивач помилково вважає, що посилання суду першої інстанції на частини 1, 2 статті 63 Закону № 2262-ХІІ призвело до неправильного вирішення справи, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення судом було застосовано саме частину 4 зазначеної статті, внаслідок чого зроблено вірний висновок про наявність у відповідача обов`язку зі здійснення перерахунку та виплати пенсії на підставі отриманої довідки про розмір грошового забезпечення. Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині ґрунтуються на власному тлумаченні змісту вказаної норми.
З приводу позовної вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, у період з 01.04.2018 по 31.12.2019 колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктом 1 Постанови № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Пунктом 2 Постанови № 103 визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом)) проводити з 1 січня 2018 року в таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Постановою № 103 внесені також зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Порядок № 45), а саме:
- пункт 5 викладено в такій редакції: “Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням”.
- додаток 2 до Порядку № 45 викладено в новій редакції, в якій довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, не містить таких складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Таким чином, вищенаведені положення передбачали поетапну виплату пенсіонерам суми підвищення перерахованої пенсії.
Разом з цим, як вже зазначалось вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабміну від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Варто зазначити, що особливості перерахунку раніше призначених пенсій, визначено статтею 63 Закону № 2262-XII, а Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених указаною статтею.
При цьому, обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону № 2262-XII, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх.
Законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Так, “умовами” слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під “порядком” розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення “розміру” перерахунку пенсій.
При цьому, орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262-XII.
З 01.01.2018 набранням чинності Постановою № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
При цьому, абзац 3 статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Конституційний Суд України у Рішенні від 13 травня 2015 року за № 4-рп/2015 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом № 2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.
Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту “законних очікувань” (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.
Так у справі “Суханов та Ільченко проти України” (заяви № 68385/10 та № 71378/10) ЄСПЛ вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має “законне сподівання”, якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя: наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).
Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені в частині 3 статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13 січня 2021 року у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).
Крім того, Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.
Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) у випадку невідповідності їх Конституції та законам України не повинні застосовуватися навіть коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі №   160/1088/19).
Також відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18, враховуючи, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, які не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України має застосовуватись Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.
Така правова позиція була в черговий раз підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19 (провадження 11-325апп21).
Аналогічну правову позицію висловив також Верховний Суд у постанові від 14.11.2022 у   справі № 1140/3454/18, яка, в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, має враховуватись судом апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивач має право на отримання пенсії, перерахунок якої здійснено з 01.04.2018 на підставі Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії саме з 01.01.2018, а не з моменту набрання 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Сумській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, у період з 01.04.2018 по 31.12.2019.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області здійснити ОСОБА_1 виплату перерахованої пенсії за період з 01.04.2018 по 31.12.2019, виходячи із 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням виплачених сум, слід зазначити наступне.
Так, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Як встановлено судом апеляційної інстанції вище, позивач мав право на отримання пенсії, перерахунок якої здійснено з 01.04.2018 на підставі Закону № 2262-ХІІ у зв`язку з прийняттям Постанови № 704, з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії саме з 01.01.2018, а не з 05.03.2019 - дати набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, а тому у пенсійного органу був лише один варіант правомірної поведінки в частині здійснення виплати пенсії ОСОБА_1 у період з 01.04.2018 по 31.12.2019 – виплачувати її, виходячи із 100% сум підвищення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача в цій частині позовних вимог буде зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити ОСОБА_1 виплату перерахованої пенсії за період з 01.04.2018 по 31.12.2019 виходячи із 100% суми підвищення пенсії, передбаченої Постановою №103, з урахуванням виплачених сум.
Щодо позовних вимог про проведення індексації перерахованої пенсії з 01.03.2022 на основі призначеного нового розміру, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 64 Закону № 2262-ІХ, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені в Законі України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі – Закон № 1282-XII)
Згідно зі ст.1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ч. 5 ст.2 Закону № 1282-XII індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
16.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, п. 1 якої установлено, що з 1 березня 2022 року:
- перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;
- у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.
З наявних в матеріалах справи перерахунків пенсії позивача за пенсійною справою № 1806001734 вбачається, що при перерахунку пенсії з 01.03.2022 та з 01.03.2023 її розмір обчислювався з урахуванням індексації базового ОСНП 2022 (7207,41*0,140) та індексації базового ОСНП 2023 (8216,45*0,197), тобто відповідачем виконувався обов`язок щодо проведення індексації пенсії позивача.
Разом з цим, відповідачем на даний час не проведено новий перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду після набрання ним законної сили, у зв`язку з чим, як вірно зазначив суд першої інстанції, на даний час відсутні підстави вважати, що відповідач при здійсненні перерахунку та виплати пенсії буде діяти з порушеннями законодавства щодо складу та розміру таких виплат.
З огляду на викладене, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити здійснити нарахування загальної недоотриманої суми коштів перерахованої пенсії за минулий час з 01.04.2018 року, яка повинна складатися із коштів самої перерахованої, недоотриманої за минулий час і індексації  задоволенню не підлягає у зв`язку з її передчасністю.
Також у колегії суддів відсутні підстави вважати, що після здійснення перерахунку на виконання судового рішення у даній справі ГУ ПФУ в Сумській області буде здійснена виплата належних позивачу несвоєчасно, а саме не у поточний місяць загальною сумою, як передбачено ч. 3 ст. 52 Закону № 2262-ХІІ, відтак позовні вимоги в цій частині є такими, що зверненні на майбутнє, а тому задоволенню не підлягають.
Щодо встановлення судового контролю за виконання рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.
У спірних правовідносинах колегія суддів не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть вживатися заходи з метою добровільного його виконання.
Таким чином, вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області подати звіт про виконання судового рішення не підлягають задоволенню.
За встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Північно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 823/4.3/8-21 від 18.10.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку (нарахування) пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, у період з 01.04.2018 по 31.12.2019, з урахуванням фактично виплачених сум.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи, що колегія суддів не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ч.4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 311,  315,  316,  321,  322,  325,  326,  327  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 по справі № 480/4694/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова