Постанова
Іменем України
 
20 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 397/355/22
провадження № 61-12938св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,                      Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод                 у користуванні нерухомим майном шляхом вселення
 
за касаційною скаргою адвоката Іваницьких Юлії Володимирівни як представника ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2023 року у складі судді Соловйова О. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Голованя А. М., Дуковського О. Л.,                      Дьомич Л. М.,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому,                        з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив усунути перешкоди                 у користуванні житловим і нежитловими приміщеннями шляхом його вселення до житлового будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у користуванні його власністю - 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд: літня кухня літ. «Ж», сарай-літня кухня літ. «Б», навіс літ. «З», оглядова яма літ. «е», вбиральня літ. «Д», колодязь літ. «Г», гараж літ. «Е», прибудова літ. «б», літній душ літ. «К», козирок літ. «к», огорожа літ. «N-N2», що розташовані за вказаною адресою, шляхом надання вільного доступу до житлового будинку та його складових частин, надання ключів від житлового будинку, вхідних воріт і всіх приміщень цього нерухомого майна - господарських будівель і споруд.
 
На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 вересня 2021 року він є власником 1/2 частини спірного житлового будинку, іншим співвласником якого є                     ОСОБА_2 , якій належить 1/2 частини цього будинку на підставі договору дарування від 24 квітня 2002 року.
 
Відповідач, знаючи про те, що він є співвласником спірного житлового будинку, упродовж тривалого часу усіляко перешкоджає йому у здійсненні прав власника спадкового нерухомого майна (житлового будинку) шляхом навішування замків, висловлюванні погроз, чим перешкоджає у вільному доступі до вхідних воріт, житлового будинку та всіх приміщень і споруд цього домоволодіння, не надаючи можливості мати ключі від усіх приміщень та вільно розпоряджатися своєю власністю.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Олександрівський районний суд Кіровоградської області рішенням                            від 23 березня 2023 року позов задовольнив. Усунув перешкоди                                   у користуванні житловим і нежитловими приміщеннями, шляхом вселення ОСОБА_1 до житлового будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язав ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні його власністю 1/2 частини спірного житлового будинку та складових частин вказаного нерухомого майна - господарських будівель та споруд: літня кухня літ. «Ж», сарай-літня кухня літ. «Б», навіс літ. «З», оглядова яма літ. «е», вбиральня літ. «Д», колодязь літ. «Г», гараж літ. «Е», прибудова літ. «б», літній душ літ. «К», козирок літ. «к», огорожа літ. «N-N2», що розташовані за вказаною адресою, шляхом надання вільного доступу до житлового будинку та складових частин вказаного нерухомого майна та надати ОСОБА_1 ключі від житлового будинку, вхідних воріт та всіх приміщень складових частин вказаного нерухомого майна - господарських будівель та споруд. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим,  що позивач як співвласник майна має право користуватися та розпоряджатися спірним майном, проте відповідач чинить йому перешкоди  у користуванні цим майном. 
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Кропивницький апеляційний суд постановою від 15 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2023 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована законністю і обґрунтованістю рішення суду першої інстанції.  
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги, відзиву на неї, їх узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 28 серпня 2023 року, адвокат Іваницьких Ю. В. як представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23 березня            2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 серпня                2023 року  і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі                № 334/815/21; суди не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин. які мають значення для правильного вирішення справи; суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання представника відповідача про витребування доказів.
 
На обґрунтування заявлених вимог заявник вказує на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права; рішення судів є незаконними і необґрунтованими, оскільки суди  неповно встановили обставини, що мають значення для справи, та неправильно дослідили докази. Аналіз наданих позивачем доказів не дає жодних підстав для висновку про існування факту чинення відповідачем перешкод у користуванні та розпорядженні спірним майном.
 
Суди незаконно не звернули уваги на те, що позивач не навів дійсно поважних причин пропуску строку на заміну предмета позову, не довів тих обставин, які були дійсно непереборними, тому зміна предмета позову була незаконною.
 
Крім цього, апеляційний суд відмовив відповідачу у доступі до суду шляхом незаконного недопуску її адвоката до участі в судовому засідання, яке мало відбутися на підставі ухвали від 14 серпня 2023 року, адже представнику відповідача не було надіслано запрошення до участі у судовому засіданні               в режимі відеоконференції за допомогою системи EasyCon та не приєднано її до відеоконференції. Також апеляційний суд безпідставно відмовив                                   у задоволенні клопотання про витребування доказів у справі.
 
08 листопада 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, мотивований дотриманням судами норм процесуального права і правильним застосуванням матеріального права при ухваленні рішень.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
17 жовтня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом              ОСОБА_3 від 10 вересня 2021 року  на праві спільної часткової власності належить 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . 
Інша 1/2 частини цього будинку на підставі договору дарування від 24 квітня 2002 року належить дружині ОСОБА_3 - відповідачу ОСОБА_2 .
Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, в інформації про опис об`єкта нерухомого майна вказано: загальна площа 59,7 кв. м, житлова площа 33,4 кв. м. Житловий будинок позначений на плані літ. «Аа», літня кухня літ. «Ж», сарай - літня кухня літ. «Б», навіс літ. «З», оглядова яма літ. «е», вбиральня літ. «Д», колодязь літ. «Г», гараж літ. «Е», прибудова літ. «б», літній душ літ. «К», козирок літ. «к», огорожа літ. «N-N2».
04 листопада 2021 року ОСОБА_1 направляв на адресу ОСОБА_2 лист-інформування про те, що він є співвласником житлового будинку та прибуде за адресою нерухомого майна з метою отримати безперешкодний доступ і ключі від вхідних воріт та всіх приміщень.
04 і 11 грудня 2021 року у зв?язку зі спробою позивача отримати доступ до належної йому частини житлового будинку відповідач з метою перешкоджання такому доступу здійснювала виклики працівників поліції, які відібрали пояснення у позивача з цього приводу.
29 січня 2022 року на адресу сектору поліцейської діяльності № 1                             (смт Олександрівка) відділу поліції № 1 (м. Знам?янка) Кропивницькго РУП ГУНП в Кіровоградській області позивач направив звернення про вчинення відповідачем щодо нього протиправних дій, а саме позбавлення можливості використовувати нерухоме майно, та необхідності їх припинення. 
За результатами розгляду звернення позивача, 04 лютого 2022 року відділ поліції повідомив, що по вказаному факту вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, тому йому рекомендовано звернутись до суду для вирішення спірних питань.
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;             2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права  у  подібних  правовідносинах,  викладеного  у  постанові  Верховного  Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується  з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи                                  у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм                        права  в   межах   касаційної   скарги,   дійшов   висновку,   що   касаційна   скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
 
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
 
Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
 
Право власності є непорушним (стаття 321 ЦК України).
 
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
 
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
 
Отже, співвласник майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності без виділення часток у натурі, має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.
 
Заперечення співвласника щодо задоволення позову про усунення перешкод             у користуванні майном або заперечення щодо вселення співвласника та відсутність можливості у власника самостійно без звернення до співвласників реалізувати свої права (відсутність ключів від будинку тощо) за відсутності вільного доступу до належного йому майна є підставою вважати, що інший співвласник чинить перешкоди у користуванні належною позивачу власністю.
Установивши, що 1/2 частини спірного домоволодіння належить на праві власності позивачу і він як співвласник майна, має право користуватися та розпоряджатися належним йому майном, проте відповідач чинить йому перешкоди у користуванні таким майном, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. 
Доводи касаційної скарги про те, що надані позивачем докази (звернення до органів поліції) не підтверджують, що йому як співвласнику будинку чиняться перешкоди у володінні та користуванні своєю власністю, є безпідставними. Сам факт подання відповідачем апеляційної і касаційної скарг свідчить про невизнання, оспорення прав позивача.
Аргументи касаційної скарги про те, що позивач не навів дійсно поважних причин пропуску строку на заміну предмета позову, не довів тих обставин, які були дійсно непереборними, тому зміна предмета позову була незаконною, суд апеляційної інстанції обґрунтовано спростував, тому вони додаткової оцінки не потребують. 
Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм процесуального права щодо ненадіслання представнику відповідача запрошення до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції та неприєднання представника до відеоконференції у системі EasyCon колегія суддів відхиляє,  оскільки згідно з протоколом судового засідання в режимі відеоконференції № 1809519 представник відповідача - адвокат               Іваницьких Ю. В. 15 серпня 2023 рокубрала участь у судовому засіданні                     у режимі відеоконференції.
 
Аргументи касаційної скарги про незаконність відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування у Відділу поліції № 1                           (м. Знам?янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області документів, на підставі яких встановлено факт того, що ОСОБА_1 не допускають до будинку, є безпідставними, адже суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники процесу посилаються в апеляційній скарзі. Докази, які не були подані суду першої інстанції, приймаються судом лише                     у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, проте таких доказів сторона відповідача не надала.
 
Інші аргументи касаційної скарги зводяться до необхідності здійснення переоцінки встановлених судами фактичних обставин справи, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної  скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду - без змін. 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу адвоката Іваницьких Юлії Володимирівни як представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області                           від 23 березня 2023 року та постанову Кропивницького апеляційного суду                      від 15 серпня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                А. Ю. Зайцев
                                                                                                            
                                                                                                            Є. В. Коротенко
 
                                                                                                            М. Ю. Тітов