ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2424/23 Справа № 204/13253/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 листопада 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю потерпілої ОСОБА_1 та її представника – адвоката Павленко І.О. апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу в АТБ-маркеті, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП,
ВСТАНОВИВ:
       Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року  ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.
       Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 гривень.
       Судом першої інстанції було встановлено, що 07 вересня 2023 року о 10 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме виражалась нецензурною лайкою в її бік, чим завдала шкоду психічному здоров`ю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173? КУпАП. 

       В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 просить скасувати постанову Краногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року та закрити щодо неї за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
       В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 752041 від 07 вересня 2023 року, складеного відносно неї, відсутні відомості щодо завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_1 . Зазначено лише про те, що ОСОБА_2 виражалася в бік матері нецензурною лайкою, чим завдала шкоду психічному здоров`ю останньої, однак не зазначено, яку саме шкоду було заподіяно ОСОБА_1 . До того ж, як зазначає апелянт, в судовому засіданні вона наполягала на тому, що нецензурною лайкою в бік ОСОБА_1 не виражалася, а лише крикнула їй, щоб остання припинила сваритися і лаятися. Однак суд першої інстанції не звернув увагу на викладені обставини і не врахував їх при винесені оскаржуваної постанови.
       В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 не з`явилася, з приводу чого апеляційний суд вважає за необхідне зауважити наступне.
       Європейський суд з прав людини в п.41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
               Згідно з п. 7 «якщо через об`єктивні обставини учасник провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів». Такими засобами можуть бути проведення відеоконференцзв`язку через додаток Viber, Telegram, Zoom або WhatsApp при належній ідентифікації особи з яким проводиться відео конференція за допомогою власних технічних засобів. Також судове провадження може здійснюватися у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).
               Враховуючи те, що нормами КУпАП не передбачено проведення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, виходячи з положень ч. 1 ст. 2 даного Кодексу для забезпечення об`єктивного та оперативного розгляду справи, застосувується аналогія закону з процесуальними нормами КПК України, а саме: ст. 336 КПК України, як засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає у застосуванні до нього врегульованих конкретною нормою правовідносин норми закону, що регламентує подібні відносини.
       Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.
        Отже, особа, що притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_2  була повідомлена належним чином, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надала. Тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що остання добросовісно не виконує процесуальні обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи також і те, що згідно зі ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тобто неявка ОСОБА_2 не перешкоджає розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд справи за відсутністю останньої за наявними матеріалами, які є достатніми для прийняття рішення.
Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 та адвоката Павленко І.О., яка представляє інтереси останньої, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляційної скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №752941 від 07 вересня 2023 року; рапортом співробітника поліції від 07 вересня 2023 року; заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 від 07 вересня 2023 року, а також показами потерпілої під час судового провадження; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №214966; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 07 вересня 2023 року; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , яка підтвердила, що 07 вересня 2023 року у неї виник конфлікт з матір`ю, під час якого вона висловилася в бік матері нецензурною лайкою.
       В сукупності ці докази підтверджують факт здійснення ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_1 , що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Суд першої інстанції належним чином оцінив зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Сумніви щодо достовірності зазначених доказів у апеляційного суду відсутні.
Тож, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою є безпідставними, в апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів, які б ґрунтувалися на доказах, та давали б апеляційному суду підстави ставити під сумнів обставини справи, які цілковито вірно були встановлені судом першої інстанції.
Посилання ж апелянти на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП апеляційний суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вина ОСОБА_2 повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.
Таким чином, за результатами апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при розгляді справи місцевим судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Накладаючи адміністративне стягнення суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33, 36 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, з урахуванням вищевикладеного апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
       Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_2  за ч. 1 ст. 173-2 КупАП– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського        
апеляційного суду                                         Г.П. Слоквенко