ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/1661/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року (суддя Тулянцева І.В.) по справі №160/1661/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:
- поновити позивачу - ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до адміністративного суду; 
- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття позивача майора ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом №16 від 15.10.2018 та затверджене командиром військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати відповідача - військову частину НОМЕР_1 поновити позивача - ОСОБА_1 у загальній черзі на отримання постійного житла зі збереженням дати первинної постановки 02 лютого 2001 року, у першочерговій черзі на отримання постійного житла зі збереженням дати первинної постановки 08 травня 2015 року. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачеві строк протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків шляхом подання до суду: 
- доказів поважності пропуску строку звернення до суду, у разі необхідності заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з наведенням відповідних підстав.
На виконання вимог ухвали суду від 13.02.2023 року, позивачем 06.03.2023 року засобами електронного зв`язку, з наступним наданням 09.03.2023 року оригіналів до канцелярії суду, надано клопотання про відкриття провадження в адміністративній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1661/23.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 
року позов залишено без розгляду.
Підставою для залишення позову без розгляду стали висновки суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення з позовом до суду, який визначений ч.5 ст.122 КАС України та не надання позивачем доказів поважності причин пропуску такого строку.
Такі висновки суд обгрунтував тим, що оскаржуване рішення відповідачем прийнято в 2018 році, а з позовом до суду позивач звернувся 31.01.2023, тобто з пропусками встановленого строку. При цьому, суд першої інстанції вказав про обізнаність позивача про наявність оскаржуваного рішення відповідача, оскільки ще в 2020 році позивач звертався до відповідача з рапортами про постановлення його на квартирний облік та в цих рапортах зазначав про рішення про зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом №16 від 15.10.2018.
Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про залишення позову без розгляду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам дотримання строків звернення з позовом до суду. Позивач зазначає, що з метою захисту своїх прав ще в 2020 році звертався до суду в порядку цивільного судочинства, оскільки в той час цей предмет спору був віднесений до справ цивільної юрисдикції, але у зв`язку з прийняттям Великою Палатою Верховного Суду постанови у 2022 році, яка відступила від раніш зроблених висновків,  була змінена юрисдикція розгляду таких справ та вказані справи визначено розглядати за правилами адміністративного судочинства. З цих підстав судом цивільної юрисдикції, в якому розглядалася справа, провадження у справі було закрито, що і стало підставою звернення позивача з позовом в порядку адміністративного судочинства.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.  
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Частиною першої статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. 
З цих підстав, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спорах адміністративної юрисдикції підлягають застосуванню положення ст.122 КАС України.
В той же час, з метою встановлення того, чи були дотриманні строки та чи наявні поважні причини пропуску строку звернення з позовом до суду, слід виходити з того, коли почав перебіг строку звернення з позовом до суду та які причини перешкоджали своєчасному зверненню з позовом до суду.
Суд першої інстанції правильно виходив з того, що перебіг строку звернення з позовом до суду починається з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Але суд в оскаржуваній ухвалі так і не визначив коли у спірному випадку для позивача почав перебіг строку звернення з позовом до суду, тобто не визначив коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.
При цьому, суд першої інстанції надав неправильну оцінку і аргументам позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду та необгрунтовано зазначив те, що попереднє звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства не впливає на дотримання строків, які встановленні для звернення до суду з адміністративним позовом.
З цього приводу слід зазначити те, що встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що в грудні 2020 року позивач з аналогічними вимогами звертався до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку цивільного судочинства, оскільки в той час цей предмет спору був віднесений до справ цивільної юрисдикції.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.01.2021 було відкрито провадження у справі та справа розглядалася за правилами цивільного судочинства.
Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що вперше з позовом до суду позивачем звернувся у строки, визначені ЦПК України, про що свідчить факт відкриття провадження в цивільній справі.
В подальшому, Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 08.06.2022 у справі №362/643/21, в якій ВПВС відступила від раніш зроблених висновків щодо юрисдикції розгляду справ вказаної категорії та визначила, що такі справи мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
З цих підстав ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2022 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 було закрито.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2022 позивачем отримано 24.01.2023, а 26.01.2023 позивачем направлено позов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Отже, за встановлених обставин не можливо стверджувати про те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду без поважних причин, у разі якщо суд вважає такий строк пропущеним, оскільки строк звернення до суду позивачем пропущено не з залежних від нього причин, а внаслідок зміни правової позиції ВПВС щодо юрисдикції розгляду вказаної категорії спорів.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обгрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року по справі №160/1661/23 – скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30.11.2023
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк