КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
справа №760/737/20                                                         Головуючий у І інстанції - Букіна О.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/1180/2023                 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
19 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого    Гуля В.В.,
суддів                Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.
за участю секретаря судового засідання    Ковтун М.В.    
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Укргеологстром» - Карташової Карини Ігорівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Укргеологстром» про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «НВП «Укргеологстром», в якому просив:
- зобов`язати відповідача повернути транспортний засіб - автомобіль марки RENAULT, модель LOGAN, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки RENAULT, модель LOGAN, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 ;
- зобов`язати відповідача повернути транспортний засіб - автомобіль марки ГАЗ, модель 33023-212, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_4 , реєстраційний номер - НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 на автомобіль марки ГАЗ, модель 33023-212, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_4 , реєстраційний номер - НОМЕР_5 ;
- стягнути з відповідача на користь позивача 58 861,87 грн, з яких: заборгованість по орендній платі - 20 000 грн, неустойка - 36 000 грн, відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції - 1 933,10 грн, відсотки з урахуванням трьох відсотків річних - 928,77 грн;
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір за подання позову у розмірі 768,40 грн, та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 384,20 грн.
10 серпня 2020 року позивачем подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути із відповідача на користь позивача неустойку у порядку статті 785 ЦК України за період з 14 червня 2018 року по дату ухвалення рішення у справі.
В обґрунтування позову зазначав, що 14 червня 2016 року між ним та відповідачем укладено договори найму (оренди) 2 автомобілів, а саме: автомобіль марки RENAULT, модель LOGAN, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 ; автомобіль марки ГАЗ, модель 33023-212, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_4 , реєстраційний номер - НОМЕР_5 .
За умовами укладених договорів, наймодавець передає в найм (оренду) належні йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортні засоби, а наймач приймає у тимчасове платне користування, строком на двадцять чотири календарних місяців, з моменту підписання акту прийому-передачі автомобіля.
Вказував, що укладені договори посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Похитайло О.О.
На виконання умов даних договорів транспортні засоби передано відповідачу за актами прийому-передачі №955 та №956, які складені 14 червня 2016 року.
Пунктом 17 договорів передбачено, що протягом десяти календарних днів з моменту закінчення строку дії цього договору, а також розірвання або припинення його дії, наймач зобов`язується передати наймодавцю автомобілі згідно акту прийому-передачі у технічно справному стані з урахуванням зносу, що виник у період експлуатації транспортного засобу.
Посилався на те, що 08 червня 2018 року від імені позивача уповноваженою особою ОСОБА_2 , що діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Одарченко Н.І. від 06 червня 2018 року, направлено відповідачу рекомендовані листи з повідомленням про закінчення терміну дії договорів та про небажання наймодавця продовжувати дані договори, а також з вимогою про повернення наймодавцеві орендованих автомобілів із зазначенням дати часу та місця повернення орендованих автомобілів.
Стверджував, що листи були відправлені відповідачу за двома адресами: за зареєстрованим місцезнаходженням та фактичним місцезнаходженням, що знедавна є його зареєстрованим місцем знаходження. Дані листи були отримані уповноваженою особою відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення.
Зауважував, що у зазначені час, дату та місце відповідач автомобілі не повернув, уповноваженої особи не направив, про що складено акт.
Відповідно до пункту 5 Договорів, орендна плата за користування автомобілем встановлена у розмірі 500 грн на місяць, яка виплачується наймодавцю за кожен календарний місяць оренди з розрахункового рахунку орендаря. Орендна плата за користування автомобілем сплачується не пізніше п`ятого числа поточного місяця.
Зазначає, що відповідач зобов`язання за договорами не виконував, унаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 20 000 грн за період з                      14 листопада 2016 року по 14 червня 2018 року.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача неустойку у порядку статті 785 ЦК України у розмірі 36 000 грн за період з 14 червня 2018 року по 14 грудня 2019 року, а також інфляційні втрати та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України, нарахованих на суму заборгованості по оренді.
На підставі викладеного позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ТОВ «НВП «Укргеологстром» повернути ОСОБА_1 транспортний засіб марки RENAULT, модель LOGAN, тип ТЗ - легковий універсал-В, випуску 2010 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки RENAULT, модель LOGAN, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 .
Зобов`язано ТОВ «НВП «Укргеологстром» повернути ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки ГАЗ, модель 33023-212, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_4 , реєстраційний номер - НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 на автомобіль марки ГАЗ, модель 33023-212, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_4 , реєстраційний номер - НОМЕР_5 .
Стягнуто з ТОВ «НВП «Укргеологстром» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у розмірі 18 000 грн, неустойку у розмірі 76 000 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 700,31 грн, три відсотки річних у розмірі 835,89 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «НВП «Укргеологстром» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 305,20 грн.
Стягнуто з ТОВ «НВП «Укргеологстром» на користь держави судовий збір у розмірі 196,96 грн.
Не погоджуючись з указаним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, а також стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.
У мотивування скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки взято до уваги неналежні та недопустимі докази у справі, які не засвідчені належним чином.
У матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують повноваження представника позивача, від імені якого підписано позовну заяву, а також відсутня ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з указаних підстав.
Також у справі відсутні докази сплати судового збору за збільшеними позовними вимогами.
Вказує, що судом першої інстанції помилково встановлено за відповідачем право власності та розпорядження автомобілями.
Посилається на те, що відповідач не отримував письмової вимоги від 08 червня 2018 року, надісланої представником позивача ОСОБА_2 , оскільки за результатами аналізу відповідей на адвокатські запити слідує, що АТ «Укрпошта» довіреність на ім`я «Зварич» ніколи не надавалась відповідачем до АТ «Укрпошта», а також відсутні докази пересилання та вручення відправлень №0406005570588 та №0406005570596.
Зауважує, що судом першої інстанції проігноровано доводи відзиву на позовну заяву щодо відсутності вини відповідача у поверненні автомобілів та відсутності підстав для стягнення неустойки, оскільки позивачем не виконано свого первинного обов`язку застрахувати автомобілі.
Уважає, що судом також проігноровано доводи відповідача щодо відсутності у матеріалах справи рахунків, актів приймання-передачі послуг, які б підтверджували здійснення господарської операції - надання автомобілів в оренду та були б підставою для здійснення платежів.
Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі письмовими доказами наданими позивачем та дослідженими судом в їх сукупності підтверджено факт наявності між сторонами договірних правовідносин щодо оренди транспортних засобів.
Спірні договори найму (оренди) транспортних засобів у встановленому законом порядку розірвані не були, транспортні засоби протягом усього часу дії даних договорів перебували у власності та розпорядженні відповідача, а тому вимоги позивача щодо стягнення із відповідача плати за оренду транспортних засобів є обґрунтованими.
Період заборгованості по сплаті орендної плати складає з 14 листопада 2016 року по 14 червня 2018 року та налічує 19 місяців, а тому відповідач заборгував перед позивачем орендну плату за користування транспортними засобами у розмірі 9 500 грн за кожний транспортний засіб.
Проте, з урахуванням строку позовної давності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з орендної плати у розмірі 18 000 грн за період з                         14 грудня 2016 року по 14 червня 2018 року.
Через відсутність належних, допустимих та достовірних доказів повернення                     ТОВ «НВП «Укргеологстром» орендованих транспортних засобів власнику                ОСОБА_1 , позовні вимоги про зобов`язання відповідача повернути транспортні засоби підлягають задоволенню.
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та у відповідності до статті 785 ЦК України місцевий суд дійшов висновку, що розмір неустойки за період з 14 червня 2018 року по 13 серпня 2021 року (38 місяців) складає 76 000 грн.
Виходячи з того, що розмір заборгованості складає 18 000 грн, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 1 700,31 грн та три відсотки річних у розмірі 835,89 грн.
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону. 
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі відсутні доводи в частині стягнення судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, а тому рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Судом установлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки ГАЗ, модель 33023-212, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_4 , реєстраційний номер - НОМЕР_5 , та автомобіль марки RENAULT, модель LOGAN, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.
14 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «НВП «Укргеологстром» укладено договір оренди автомобіля марки RENAULT, модель LOGAN, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 , який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Похитайло О.О. 
Відповідно пункту 1 Договору оренди, наймодавець передає в найм (оренду) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки RENAULT, модель LOGAN, тип ТЗ - легковий універсал-В, випуску 2010 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 3206, дата першої реєстрації               08 вересня 2010 року, дата реєстрації 11 червня 2014 року, а наймач приймає в тимчасове платне користування, строком на 24 календарних місяців з моменту підписання акту прийому-передачі, вищевказаний автомобіль, який необхідний наймачу для здійснення виробничої діяльності.
Згідно пункту 5 Договору оренди, орендна плата за користування автомобілем встановлена у розмірі 500 грн на місяць, яка виплачується наймодавцю за кожен календарний місяць оренди з розрахункового рахунку орендаря. Орендна плата за користування автомобілем сплачується не пізніше п`ятого числа поточного місяця.
Пунктом 17 Договору оренди встановлено, що протягом 10 календарних днів з моменту закінчення строку дії цього договору, а також розірвання або припинення його дії, наймач зобов`язується передати наймодавцю автомобіль згідно акту прийому-передачі у технічно справному стані з урахуванням зносу, що виник у період експлуатації транспортного засобу.
Також, 14 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «НВП «Укргеологстром» укладено договір оренди автомобіля марки ГАЗ, модель 33023-212, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_4 , реєстраційний номер - НОМЕР_5 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Похитайло О.О. 
Відповідно пункту 1 вказаного Договору оренди, наймодавець передає в найм (оренду) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , автомобіль марки ГАЗ, модель 33023-212, тип ТЗ - загальний легковий вантажопасажирський - В, випуску 2006 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір - червоний, реєстраційний номер - НОМЕР_5 , виданого Центром ДАІ 3206, дата першої реєстрації 06 червня 2008 року, дата реєстрації - 30 липня 2014 року, а Наймач приймає в тимчасове платне користування, строком на 24 календарних місяців з моменту підписання акту прийому-передачі, вищевказаний автомобіль, який необхідний наймачу для здійснення виробничої діяльності.
За змістом пунктом 5 Договору оренди, орендна плата за користування автомобілем встановлена у розмірі 500 грн на місяць, яка виплачується наймодавцю за кожен календарний місяць оренди з розрахункового рахунку орендаря. Орендна плата за користування автомобілем сплачується не пізніше п`ятого числа поточного місяця.
Пунктом 17 Договору оренди встановлено, що протягом 10 календарних днів з моменту закінчення строку дії цього договору, а також розірвання або припинення його дії, наймач зобов`язується передати наймодавцю автомобіль згідно акту прийому-передачі у технічно справному стані з урахуванням зносу, що виник у період експлуатації транспортного засобу.
Згідно Акту приймання-передачі до договору оренди транспортного засобу №955 від 14 червня 2016 року орендодавець належним чином передав, а орендар прийняв транспортний засіб марки ГАЗ, модель 33023-212, тип ТЗ - загальний легковий вантажопасажирський - В, випуску 2006 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір - червоний, реєстраційний номер - НОМЕР_5 , виданого Центром ДАІ 3206. Також передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 та поліс №АЕ/5886278 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 грудня 2015 року.
Відповідно до акту приймання-передачі до договору оренди транспортного засобу №956 від 14 червня 2016 року орендодавець належним чином передав, а орендар прийняв транспортний засіб автомобіль марки RENAULT, модель LOGAN, тип ТЗ - легковий універсал-В, випуску 2010 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 3206. Також передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та поліс №АІ/8269747 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20 червня 2015 року.
Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач свої обов`язки за договорами найму (оренди) виконав, що не заперечувалося сторонами у справі.
09 червня 2018 року представником позивача ОСОБА_2 надіслано до відповідача лист від 08 червня 2018 року, в якому повідомлено про те, що строк дії договорів найму (оренди) автомобілів закінчується 14 червня 2018 року та наймодавець              ОСОБА_1 не бажає продовжувати термін дії договорів.
Також запропоновано для виконання договорів здійснити 14 червня 2018 року о 19.00 год. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Вільямса, 6-А, повернення автомобілів марки RENAULT, модель LOGAN, тип ТЗ - легковий універсал-В, випуску 2010 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , виданого Центром ДАІ 3206 та марки ГАЗ, модель 33023-212, тип ТЗ - загальний легковий вантажопасажирський - В, випуску 2006 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір - червоний, реєстраційний номер - НОМЕР_5 , виданого Центром ДАІ 3206, з оренди, оформивши це відповідними актами приймання-передачі.
З матеріалів справи вбачається, що даний лист представником позивача надіслано відповідачу за двома адресами: 03115, м. Київ, вул. Котельникова, 23 та 03057, м. Київ,             вул. Металістів, 20. 
Зазначену кореспонденцію отримано за вказаними адресами представником за довіреністю Зварич, що підтверджується відповідними відмітками на рекомендованих повідомленнях.
Відповідно до Акту від 14 червня 2018 року, складеного адвокатом Постульгою В.Є., Недайводою С.І. та Кравченком І.Л., встановлено, що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Вільямса, 6-А, з 18.45 год. до 19.30 год. 14 червня 2021 року відсутні транспортний засіб марки RENAULT, модель LOGAN, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , та транспортний засіб марки ГАЗ, модель 33023-212, реєстраційний номер - НОМЕР_5 . Уповноважені особи відповідача транспортні засоби не повернули.
Спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання ТОВ «НВП «Укргеологстром» договорів про найм (оренду) транспортних засобів в частині своєчасної сплати орендних платежів та своєчасного повернення, після закінчення строку дії договору, переданих в оренду транспортних засобів.
Згідно частини першої статті 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.
За змістом статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 ЦК України).
За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).
Законодавець у частині першій статті 614 ЦК України визначив, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Правові наслідки порушення умов договору оренди державного майна визначені відповідними нормами Закону про оренду, ЦК України та ГК України.
Невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов Договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Отже, відповідно до статті 614 ЦК України, для застосування наслідків, передбачених частиною другою статті 785 цього Кодексу, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання. Тобто судам потрібно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від              02 вересня 2014 року у справі №3-85гс14, а також Верховного Суду у постановах від                   11 квітня 2018 року у справі №914/4238/15, від 24 квітня 2018 року у справі №910/14032/17 та від 09 вересня 2019 року у справі №910/16362/18 (пункт 51), від якої Верховний Суд не відступив при розгляді справи №910/20370/17 (пункт 24 постанови від 13 грудня 2019 року).
Положеннями статті 549 ЦК України та статті 230 ГК України визначено загальне поняття штрафних санкцій, яке у господарському судочинстві включає неустойку, штраф, пеню, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил господарської діяльності, невиконання господарського зобов`язання.
За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 548 ЦК України).
Тобто неустойка згідно із частиною другої статті 785 ЦК України розглядається як законна неустойка і застосовується незалежно від погодження сторонами цієї форми відповідальності в договорі найму (оренди).
Водночас неустойка за частиною другою статті 785 ЦК України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії Договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що між сторонами існували договірні правовідносини щодо оренди транспортних засобів.
Вказане сторонами не заперечувалось.
При цьому, судом першої інстанції правильно не взято до уваги посилання відповідача на те, що у жовтні 2016 року між сторонами було погоджено припинення договорів найму (оренди) транспортних засобів та їх повернення, оскільки стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження таких обставин.
Крім того, пунктом 12-13 обох договорів оренди встановлено, що зміни, які вносяться до договору, його розірвання можливі тільки за згодою сторін, а в разі відсутності такої згоди - в судовому порядку. Питання внесення змін та доповнень до договору розглядається сторонами протягом 20 днів та оформляється договором про внесення змін та доповнень, який є невід`ємною частиною цього договору.
Будь-яких доказів на підтвердження того, що договори найму (оренди) транспортних засобів були розірвані сторонами за їхньою згодою суду не надано.
Також судом першої інстанції правильно відхилено посилання відповідача на ту обставину, що лист від 08 червня 2018 рокупро небажання позивача продовжувати термін дії договорів оренди та повернення транспортних засобів, направлений його представником  ОСОБА_2 09 червня 2018 року відповідачу, отриманийособою, яка не працює на товаристві, оскільки кореспонденція була надіслана за місцем реєстрації юридичної особи та фактичного знаходження ТОВ «НВП «Укргеологстром», відповідно до відміток на рекомендованих поштових повідомленнях вручена представнику відповідача за довіреністю. Інших даних судом під час судового розгляду не встановлено.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, що за результатами аналізу відповідей на адвокатські запити слідує, що АТ «Укрпошта» довіреність на ім`я «Зварич» ніколи не надавалась відповідачем до АТ «Укрпошта», а також відсутні докази пересилання та вручення відправлень №0406005570588 та №0406005570596, є необґрунтованими з огляду на наступне.
Так, згідно відповіді АТ «Укрпошта» від 04 вересня 2020 року №33-К-8753 договір на одержання поштових відправлень за 2018 рік ТОВ «НВП «Укргеологстром» не укладався та довіреність на ім`я Зварич відсутня.
Разом з тим, неукладення ТОВ «НВП «Укргеологстром» з АТ «Укрпошта» договору на отримання поштових відправлень та відсутність у відділенні АТ «Укрпошта» копії довіреності на ім`я «Зварич» не свідчить про те, що громадянин Зварич не є уповноваженою особою ТОВ «НВП «Укргеологстром» на отримання поштової кореспонденції та про неотримання ним від імені товариства листів від позивача, а також про те, що за відсутності вказаного договору будь-яка особа, яка має довіреність, не може отримати поштове відправлення від імені товариства, оскільки укладення договору на отримання поштових відправлень та надання відповідної довіреності відбувається лише з ініціативи, в даному випадку, ТОВ «НВП «Укргеологстром».
Таким чином, зважаючи на те, що спірні договори найму (оренди) транспортних засобів у встановленому законом порядку розірвані не були, транспортні засоби протягом усього часу дії даних договорів перебували у користуванні відповідача, суд першої інстанції вірно вважав, що вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за оренду транспортних засобів є обґрунтованими.
При цьому, безпідставними є посилання відповідача, викладені в апеляційній скарзі, на те, що судом першої інстанції помилково встановлено за відповідачем право власності та розпорядження автомобілями, оскільки під час розгляду справи судом установлено, що транспортні засоби на праві власності належать ОСОБА_1 , на підтвердження чого у матеріалах справи містяться відповідні докази. Зазначення судом першої інстанції: «…транспортні засоби протягом усього часу дії даних договорів перебували у власності та розпорядженні відповідача…» вочевидь є опискою, яка не впливає на суть прийнятого рішення.
Як зазначено вище, вартість оренди кожного із автомобілів складає 500 грн на місяць.
Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач визнав той факт, що після звільнення позивача з ТОВ «НВП «Укргеологстром», тобто з жовтня 2016 року, відповідачем не здійснювалася оплата за договорами найму (оренди) транспортних засобів, оскільки останній вважав, що дані договори були припинені.
Період заборгованості по сплаті орендної плати складає з 14 листопада 2016 року по 14 червня 2018 року та налічує 19 місяців, а тому відповідач заборгував перед позивачем орендну плату за користування транспортними засобами у розмірі 9 500 грн за кожний транспортний засіб.
Відповідачем свого розрахунку заборгованості до суду не надано, оскільки відповідач заперечує факт наявності заборгованості.
Таким чином, місцевий суд правильно встановив, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 19 000 грн є обґрунтованими.
Разом з тим, 14 вересня 2020 року відповідачем подано клопотання про застосування строку позовної давності.
Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Позовна давність, згідно статті 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що визначено частиною 1 статті 261 ЦК України.
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Положеннями частини п`ятої статті 261 ЦК України закріплено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.
Відповідно до положень статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, а строк, що визначений місяцями, - у відповідне число останнього місяця строку.
Згідно пункту 5 кожного із договорів, орендна плата сплачується не пізніше п`ятого числа поточного місяця.
Таким чином, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки до                     05 грудня 2016 року відповідачем не було сплачено орендну плату за черговий період з                 14 листопада 2016 року по 14 грудня 2016 року, то 06 грудня 2016 року у відповідача виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з 14 листопада 2016 року по 14 грудня 2016 року.
Враховуючи те, що трирічний строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення заборгованості за період з 14 листопада 2016 року по 14 грудня 2016 року закінчився 06 грудня 2019 року, позивач до суду звернувся 31 грудня 2019 року, суд першої інстанції правомірно застосував до вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 14 листопада 2016 року по 14 грудня 2016 року строк позовної давності.
Таким чином, з урахуванням клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з орендної плати у розмірі 18 000 грн за період з 14 грудня 2016 року по 14 червня 2018 року, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.
Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. 
До неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення застосовується загальна, а не спеціальна позовна давність (правовий висновок, закріплений в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі №  909/62/18), у зв`язку з чим такими, що не заслуговують на увагу суду, є доводи відповідача про застосування спеціального строку позовної давності в 1 рік до вимог позивача про стягнення неустойки.
Місцевий суд, провівши математичний розрахунок, з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог, правильно стягнув з відповідача на користь позивача неустойку у порядку статті 785 ЦК України у розмірі 76 000 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 700,31 грн та трьох відсотків річних у розмірі 835,89 грн, виходячи із суми заборгованості з орендної плати - 18 000 грн.
Через відсутність належних, допустимих та достовірних доказів повернення ТОВ «НВП «Укргеологстром» орендованого транспортного засобу марки RENAULT, модель LOGAN, тип ТЗ - легковий універсал-В, випуску 2010 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , та орендованого транспортного засобу марки ГАЗ, модель 33023-212, тип ТЗ - загальний легковий вантажопасажирський - В, випуску 2006 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір - червоний, реєстраційний номер - НОМЕР_5 , власнику ОСОБА_1 , позовні вимоги про зобов`язання відповідача повернути транспортні засоби підлягають задоволенню.
Доводи відповідача щодо неотримання від позивача жодних рахунків, актів приймання-передачі послуг з моменту його звільнення позивача (жовтень 2016), які б підтверджували здійснення господарської операції - надання автомобілів в оренду, та були б підставою для здійснення платежів, судом першої інстанції правильно оцінено критично, оскільки до суду не надано доказів того, що такі документи пред`являлися відповідачу позивачем у період із червня 2016 року до жовтня 2016 року, за який було здійснено оплату.
Аргументи відповідача щодо відсутності вини відповідача у поверненні автомобілів та відсутності підстав для стягнення неустойки, оскільки позивачем не виконано свого первинного обов`язку застрахувати автомобілі, є безпідставними, оскільки відповідачем необґрунтовано яким чином невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку зі страхування автомобілів впливає на обов`язок відповідача повернути автомобілі та сплатити орендну плату у відповідності до умов укладених договорів.
Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції взято до уваги неналежні та недопустимі докази у справі, які не засвідчені належним чином, у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують повноваження представника позивача, від імені якого підписано позовну заяву, а також відсутня ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, не заслуговують на увагу суду, оскільки факт укладення договорів оренди, актів приймання-передачі, їх зміст та умови не заперечувались відповідачем під час розгляду справи та не викликали сумніву у суду, представником позивача долучено до матеріалів справи копії договору про надання адвокатських послуг, ордеру, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката, а тому саме лише не засвідчення копій документів, доданих до позовної заяви, не є підставою для скасування рішення суду.
Щодо відсутності доказів сплати судового збору за збільшеними позовними вимогами, то такі аргументи також є необґрунтованими, оскільки суд у разі встановлення, що стороною не сплачено/доплачено судовий збір, у рішенні при здійсненні розподілу судових витрат може стягнути з учасника справи несплачений/недоплачений ним судовий збір.
Отже, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи та наявними у справі доказами, фактично стосуються переоцінки доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Укргеологстром» - Карташової Карини Ігорівни - залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий                                                                                           В.В. Гуль

Судді                                                                                                       Ю.О. Матвієнко 

                                                                                                                 Я.С. Мельник