УХВАЛА
 
01 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 766/17949/21
провадження № 61-14864ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада        2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Корнієнка Сергія Олександровича, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби у      м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                 (м. Одеса) (далі - Корабельний ВДВС у місті Херсоні Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) Корнієнка С. О., в якій зазначала, що вона отримала розрахунок заборгованості боржника, здійснений державним виконавцем Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сергієнко К. С., при примусовому виконанні виконавчого листа № 766/21415/18, виданого 27 березня 2020 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 ,           ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 2 000 грн щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 01 вересня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно з зазначеним розрахунком, заборгованість по аліментам нарахована за період з вересня 2017 року по травень 2021 рік без урахування індексації. При цьому раніше 08 вересня 2020 року та         01 грудня 2020 року вона отримувала від виконавчої служби розрахунки заборгованості зі сплати аліментів з врахуванням індексації.
19 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Корнієнка С. О. про забезпечення обчислення суми індексації аліментів, починаючи з місяця встановлення розміру аліментів - вересня 2017 року та внесення нарахованої суми до суми боргу за аліментами.
ОСОБА_1 з листа, підписаного начальником Корабельного ВДВС у                 м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Корнієнка С. О., дізналася що на даний час відсутні підстави для нарахування індексації розміру аліментів в зв`язку з Законом України Про внесення змін до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів визначених судом у твердій грошовій сумі.
10 червня 2021 року ОСОБА_1 зверталася з інформаційним запитом до Міністерства юстиції України щодо роз`яснення дій державного виконавця по проведенню індексації розміру аліментів, встановлених в твердій грошовій сумі з вересня 2017 року, якщо індексація прямо передбачена рішенням суду. 14 липня 2021 року отримала відповідь від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області з роз`ясненнями, що на даний час відсутні підстави для нарахування індексації розміру аліментів.
Вважає, що позиція начальника Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Корнієнка С. О. щодо ненарахування індексації на розмір аліментів є порушенням прав дітей, оскільки судовим рішенням про стягнення аліментів передбачена індексація аліментів відповідно до закону. 
Враховуючи викладене, просила суд зобов`язати Корабельний ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) обчислити індексацію розміру аліментів, відповідно до рішення суду у справі           № 766/21415/18 та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року        № 1078, починаючи з місяця встановлення розміру аліментів - вересня 2017 року по теперішній час та внести донараховану суму індексації до суми боргу за аліментами боржника ОСОБА_2 ; зобов`язати Корабельний ВДВС у                 м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                (м. Одеса) продовжувати індексувати аліменти в подальшому відповідно до закону. 
Херсонський міський суд Херсонської області ухвалою від 09 листопада 2021 року скаргу задовольнив частково. Визнав бездіяльність начальника Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Корнієнка С. О. щодо здійснення розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_2 у частині розрахунку індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі за період з 01 вересня 2017 року неправомірною. Зобов`язав начальника Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Корнієнка С. О. здійснити розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 з розрахунком індексації суми аліментів, починаючи з 01 вересня 2017 року та внести донараховану суму індексації до суми боргу зі сплати аліментів боржником ОСОБА_2 . В іншій частині скарги відмовив.
Херсонський апеляційний суд постановою від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) задовольнив частково. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2021 року в частині зобов`язання начальника Корабельного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Корнієнка С. О. здійснити розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 з розрахунком індексації суми аліментів, починаючи з 01 вересня 2017 року, та внести донараховану суму індексації до суми боргу зі сплати аліментів боржником ОСОБА_2 змінив, та зазначив, що вказаний перерахунок зобов`язано здійснити Корабельний ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В іншій оскаржуваній частині ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2021 року залишив без змін.
17 жовтня 2023 року Корабельний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що звернення до суду зі скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, є судовим контролем за виконанням судових рішень, ухвалених у цивільних справах, однак не є самостійною судовою цивільною справою.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2023 року 2 684 грн.
Ціна позову у справі № 766/21415/18 за позовом ОСОБА_1 до         ОСОБА_2 про стягнення аліментів, станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                       (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).
Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
Врахувавши предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд дійшов висновку про малозначність цієї справи, незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, оскільки стаття 19 ЦПК України розташована у Розділі I «Загальні положення» та поширюється й на касаційне провадження.
Крім цього, касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.
У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень - res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.
Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня         1997 року).
Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
Верховний Суд звертає увагу на те, що з огляду на висновок про відсутність підстав для касаційного оскарження судового рішення відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 листопада 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Корнієнка Сергія Олександровича, заінтересована особа - ОСОБА_2 .
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                           І. В. Литвиненко  
 
А. І. Грушицький
 
Є. В. Петров