ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/6431/23                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  29 листопада 2023 року                                                                                   м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШПОЛЯНСЬКА КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ШПОЛЯНСЬКА КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА" (18011, м.Черкаси, вулиця Чигиринська, будинок 11; код ЄДРПОУ 32854125) (далі - позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; код ЄДРПОУ 44131663) (далі - відповідач) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 10.07.2023 №00063100405 (форма "В3"), згідно з яким встановлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку Декларації з ПДВ за квітень 2023 року в сумі 212473,00грн, в результаті чого у наданні вказаної суми бюджетного відшкодування відмовлено 
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з актом перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення. Вважає його неповним, надуманим і безпідставним. Стверджує, що надсилав відповідачу на його вимогу всі первинні документи. Вважає, що виконав всі умови для бюджетного відшкодування: має від`ємне значення ПДВ 1904594,00грн; здійснив повну фактичну оплату отриманих від ТОВ "СВІТ ЛАСОЩІВ" квітні 2023 року на підставі видаткової накладної (далі - ВН) від 21.04.2023 №1098 товарів, у т.ч. фактично сплатив згідно з платіжними інструкціями від 21.04.2023 №723 та від 26.04.2023 №730 на користь останнього в ціні придбання суму ПДВ - 212473,00грн; заявлені до бюджетного відшкодування суми ПДВ 212743,00грн підтверджені зареєстрованою податковою накладною (далі - ПН) від 21.04.2023 №167; заявлена ця сума не перевищує обчислену суму реєстраційного ліміту на рахунку платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ, що на дату подання декларації в квітні 2023 року становила 21650953,00грн і підтверджується відомостями п.3.8 розділу 3 Акту перевірки; подані у встановленому законом порядку контролюючому органу декларація з ПДВ за квітень 2023 року, додаток 3 та додаток 4 до неї. Проте вони не були враховані ним під час прийняття оскаржуваного рішення.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задвооленні позовних вимог. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, щоВідповідач відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України в порядку, встановленому ст. 76 глави 8 розділу II Кодексу провів камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2023 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 18.05.2023 року №9115659548) у сумі 212473грнь.
16.06.2023 відповідач склав акт №6105/23-00-04-05-01/32854125 про результати камеральної перевірки позивача (далі - Акт). У ньому зафіксовані виявлені відхилення показників податкової звітності з ПДВ, а саме згідно з даними платника у р.20.2 "підлягає бюджетному відшкодуванню" декларації з ПДВ позивач вказав 212473,00грн і цю ж суму в р.20.2.1 "на рахунку платника у банку", а згідно з даними податкового органу ці відомості становлять "0". У складі від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (податкового) періоду (р.19 податкової декларації за квітень 2023 року від 18.05.2023 №9115659548) у сумі 1904594грн відсутнє від`ємне значення періодом виникнення квітень 2023 року (р.9-р.10.1 податкової декларації за квітень 2023 року). Як результат, позивач в додатку 3 "Розрахунок бюджетного відшкодування" завищив від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на суму 212473грн періодом виникнення квітень 2023 року, чим порушив вимоги пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 №21 (зі змінами). У результаті завищення бюджетного відшкодування у сумі 212473грн (р.20.2 податкової декларації за квітень 2023 року від 18.05.2023 №9115659548) платник занизив суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 податкової декларації за квітень 2023 року), на 212473грн. У Розділі 3 Акту перевірки визначено, що підставою для вищезазначених висновків стало невизнання відповідачем заявленої до бюджетного відшкодування суми від`ємного значення податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 212473,00 гривень, що виникло за наслідками господарських операцій перевіреного періоду з ТОВ "СВІТ ЛАСОЩІВ" (код ЄДРПОУ 03771732). Актом встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства: п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України та розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28.10.2016 №21 (зі змінами) у частині достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за квітень 2023 року в сумі 212473 грн.
Акт вручений під підпис позивачу 21.06.2023, про що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №1800211975520. 26.06.2023 позивач подав заперечення №139. Відповідач розглянув заперечення позивача у письмовому порядку та склав висновок від 06.07.2023 №171/23-00-04-05-01/32854125, згідно з яким вирішив висновки Акту залишити без змін.
На підставі вказаного вище Акту відповідач виніс ППР від 10.07.2023 №00063100405 (далі - спірне рішення) за порушення позивачем вимог п.200.1, підп."б" п.200.4, п.200.7, п.200.9, підп. "в" п.200.14 ст.200 розділу V Податкового кодексу України та п.5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28.10.2016 №21 (зі змінами).
Позивач, вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, а свої права - порушеними, звернувся до суду з цим позовом.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У п. 198.1 ст. 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, за придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно з п.п. 198.3, 198.5, 198.6 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з абзацом «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону (пункт 200.8 статті 200 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 200.10 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Наслідком встановлення контролюючим органом невідповідності суми бюджетного відшкодування, заявленої платником податку у податковій декларації, є прийняття податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. 
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".
Згідно із статтею 76 ПК України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Системний аналіз викладених законодавчих приписів дозволяє стверджувати, що податковим законодавством регламентовано правові підстави та порядок віднесення платником відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту і, відповідно, до бюджетного відшкодування, а також порядок звернення платника до контролюючого податкового органу із заявою про бюджетне відшкодування ПДВ.
У свою чергу, контролюючому органу надано повноваження проводити камеральну перевірку заявленої платником суми бюджетного відшкодування, у ході якої перевіряються показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.
Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування в платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.
Тобто, фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення всіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).
Водночас контролюючий орган не наділений повноваженнями під час проведення камеральної перевірки досліджувати господарсько-правові взаємовідносини платника з його контрагентами, первинні господарські документи бухгалтерського обліку, тощо, оскільки камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку із чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки.
Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності, а також своєчасність та повнота сплати податків під час камеральної перевірки не здійснюються.
Водночас, реальність вчинених платником правочинів та повнота/правильність їх відображення у податковій звітності, що були основою відображених у звітності цифр, в тому числі заявленої до відшкодування суми ПДВ, якраз може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок у порядку, передбаченому ст.ст. 77, 78 ПК України, а не камеральної перевірки.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що операції та показники податкової звітності, за якими Позивачем сформовано спірну суму заявленого бюджетного відшкодування, підтверджуються матеріалами справи та правомірність формування Позивачем такої суми Апелянтом не спростована.
Відповідно до розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28.10.2016 №21 (зі змінами) (далі - Порядок), декларація складається із вступної частини, службових полів, трьох розділів та обов`язкових додатків:
2. Вступна частина.
3. Розділ I "Податкові зобов`язання":
4. Розділ II "Податковий кредит":
5. Розділ III "Розрахунки за звітний період":
Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з підп. "б" п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Декларацією з ПДВ за квітень 2023 року підтверджується: усього податкове зобов`язання - 252102грн, податковий кредит - 236089грн (р.10.1), а загальний податковий кредит - 2156696грн (рядок 17), від`ємне значення ПДВ поточного періоду 1904594,00грн, від`ємне значення ПДВ, що підлягає відшкодуванню, 212473грн, а зараховується у складі податкового кредиту наступного періоду - 1692121грн. У додатку 1 до неї відображено, що сумою податкового кредиту за рахунок ПН за квітень 2023 року від ТОВ "СВІТ ЛАСОЩІВ" (код ЄДРПОУ 03771732) є 221357,96грн, а усього податковий кредит 236089грн. У додатку 2 вказано про зарахування суми від`ємного значення ПДВ попереднього звітного періоду - за 2022 рік (усього 1692121грн). Отже, вказані суми позивачем задекларовані, а висновки відповідача безпідставні. У додатку 3 позивач просив відшкодувати від`ємне значення ПДВ у розмірі 212472,96грн за рахунок ПН за квітень 2023 року від ТОВ "СВІТ ЛАСОЩІВ" (код ЄДРПОУ 03771732). При цьому в додатку 4 - заяві на відшкодування цю ж суму й зазначив. Договором, ВН №1098 і ПН №167 від 21.04.2023 підтверджено придбання у вказаного контрагента товарів на суму 1274837,76грн (ПДВ - 212472,96грн) Квитанцією №1 підтверджено прийняття цієї ПН. Платіжною інструкцією №723 від 21.04.2023 - перерахування коштів у розмірі 1060000,00грн. Копіями договорів оренди підтверджено наявність у позивача основних засобів для ведення господарської діяльності.
З вищевикладеного вбачається, що ТО В «Шполянська кондитерська фабрик» в перевіреному періоді виконала всі передбачені приписами п. 200.1, абз. «б» п. 200.4, п. 200.7, п. 200.8 ст 200 ПК України необхідні умови для отримання бюджетного відшкодування, а саме: 
-          Мало від`ємне значення суми податку на додану вартість, розрахованої згідно ст. 200 ПК України в розмірі 1904594,00 грн.;
-          Здійснило повну фактичну оплдату отриманих ві ТОВ «Світ Ласощів» в квітні 2023 року на підставі видаткової накладної від 21.04.2023 року №1098 товарів, в тому числі фактично сплатило на користь останнього в ціні придбання таких товарів суму ПДВ в розмірі 212473, 00 грн. (заокруглення показника 212472, 96 грн.);
-          Заявлені до бюджетного відшкодування суми ПДВ в розмірі 212473,00 грн. підтверджені зареєстрованою ТОВ «Світ Ласощів» в Єдиному реєстрі податкових накладних податковою накладною від 21.04.2023 року № 167;
-          Заявлена до бюджетного відшкодування сума ПДВ не перевищує обчислену відповідно до п. 200.1.3 ст 200.1 ПК України суму реєстраційного ліміту на рахунку платника податків у системіелектронного адміністрування податку на додатну вартість, яка на дату отримання контролюючим органом податкової декларації за квітень 2023 року становила 21650953,00 грн., що підтверджується змістом п. 3.8 Розділу 3 Акту перевірки;
-          Подав в встановленому порядку до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2023 року, Додаток 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» та Додаток 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування» до такої Декларації (реєстраційний №9115659548 від 18.05.2023 року).
Вищевикладені обставини свідчать про помилковість висновків контролюючого органу, зазначених в Акті перевірки, неправильне застосування ним норм податкового законодавства в частині адміністрування податку на додану вартість під час перевірки і аналізу показників податкової звітності по податку на додану вартість за квітень 2023 року, а отже не можуть бути належними показниками вчинення платником податків інкромінованих йому податкових порушень та підставою відмови у бюджетному відшкодуванні від`ємного значення податку на додану вартість перевіреного періоду.
Відповідно до п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року -  без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                В.О. Аліменко

Судді                                                                                                    Л.В. Бєлова

                                                                                                              А.Ю. Кучма