УХВАЛА
 
06 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 758/18341/21
провадження № 61-15677ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Державного підприємства Завод «Генератор» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у справі за позовом Державного підприємства Завод «Генератор» до ОСОБА_1 про виселення із службового житлового приміщення,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року Державне підприємство Завод «Генератор» (далі - ДПЗ «Генератор») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд зобов`язати ОСОБА_1 звільнити службове житлове приміщення.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 вересня 
2023 року, у задоволенні позову ДПЗ «Генератор» до ОСОБА_1 про виселення із службового житлового приміщення відмовлено.
 
02 листопада 2023 року ДПЗ «Генератор» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 06 вересня 2023 року (надійшла до суду 03 листопада 2023 року), 
у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судове рішення, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У постанові Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року зазначено дату виготовлення повного тексту 29 вересня 2023 року, отже останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 30 жовтня 2023 року (понеділок).
Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 02 листопада 
2023 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження.
У касаційній скарзі заявником зазначено, що ДПЗ «Генератор» отримало копію оскаржуваної постанови засобами електронного зв`язку 03 жовтня 2023 року.
На підтвердження клопотання заявником надано копію супровідного листа 
з відміткою про дату отримання.
Однак, заявник не заявив відповідного клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Оскільки заявник не заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідного клопотання.
Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ДПЗ «Генератор» не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. Заявник посилається на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, однак не наводить обов`язкові підстави передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державного підприємства Завод «Генератор» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць