ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року 
м. Київ

cправа №  915/1008/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Багай Н.О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
прокурори - Томчук М. О. ( посв. від 01.03.2023 № 076469),
позивача - Полець Д. М. (в порядку самопредставництва),
відповідача-1 - не з`явилися,
відповідача-2 - не з`явилися,
відповідача-3 - Лемле Н. В. (адвоката),
відповідача-4 - Краснікової Я. В. (адвоката),
розглянув касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2023 (суддя Коваль С. М.) та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 (судді: Діброва Г. І. - головуючий, Принцевська Н. М., Ярош А. І.) у справі
за позовом керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України
до: 1) Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, 2) Миколаївської міської ради, 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг", 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера",
про усунення перешкод шляхом визнання незаконними та скасування п. 22, пп. 22.1 розділу 1 Миколаївської міської ради від 19.12.2008 № 31/43, п. 5, пп. 5.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 01.10.2009 № 38/35, п. 8, пп. 8.2 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 12.11.2009 № 40/29, п. 9, пп. 9.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 12.11.2009 № 40/29, п. 1 пп. 1.1, 1.4 рішення Миколаївської міської ради від 21.04.2011 № 5/48, визнання недійсним договорів оренди, купівлі-продажу, визнання недійсними Державного акта на право власності на землю, свідоцтв про право власності, скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У червні 2021 року керівник Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Миколаївської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" в якій просив суд:
1) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконним та скасування пункту 22, підпункту 22.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 19.12.2008 №  31/43, якими затверджено проект землеустрою та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" в оренду ділянку загальною площею 974251 м^2 для коригування та обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільськогосподарської продукції, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
2) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання недійсним укладеного 18.02.2009 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" договору про надання в оренду товариству земельної ділянки площею 974251 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0056, зареєстрований 20.02.2009 у Державному реєстрі земель за № 040900100195;
3) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконним та скасування пункту 5, підпункту 5.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 01.10.2009 № 38/35, якими затверджено технічну документації із землеустрою щодо складання документа (для внесення змін (корегування меж земельної ділянки) до договору оренди) та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" в оренду ділянку загальною площею 926314 м^2 для обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільськогосподарської продукції, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
4) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:07:004:0072, площею 690247 м^2, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
5) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконним та скасування пункту 8, підпункту 8.2 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 12.11.2009 № 40/29, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа (договору оренди) та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" в оренду ділянку загальною площею 690247 м^2 для обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
6) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконним та скасування пункту 9, підпункту 9.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 12.11.2009 № 40/29, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа (договору оренди) та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" в оренду ділянку загальною площею 236067 м^2 для обслуговування бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
7) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання недійсним укладеного 04.12.2009 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" договору про надання в оренду товариству земельної ділянки площею 690247 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0072, зареєстрований 09.12.2009 у Державному реєстрі земель за № 040949801066;
8) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання недійсним укладеного 04.12.2009 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" договору про надання в оренду товариству земельної ділянки площею 236067 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0073, зареєстрований 09.12.2009 у Державному реєстрі земель за № 040949801067;
9) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконним та скасування підпунктів 1.1., 1.4 пункту 1 рішення Миколаївської міської ради від 21.04.2011 № 5/48, якими погоджено звіт про експертну грошову оцінку та Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" продано земельну ділянку - площею 236067 м^2 для обслуговування бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом, розташовану на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
10) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання недійсним укладеного 25.05.2011 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 236067 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0073, який посвідчено Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим  К. Є., про що у реєстрі вчинено запис № 1950;
11) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання недійсним Державного акту серії ЯЛ № 636086 на право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" на земельну ділянку площею 236067 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0073, для обслуговування бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом, який 21.06.2011 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 481013662000012; 
12) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:07:004:0126, площею 12663 м^2, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м.  Миколаєві;
13) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання недійсним свідоцтва про право власності № 21303146, виданого 06.05.2014 Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області на земельну ділянку площею 12663 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0126;
14) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання недійсним свідоцтва про право власності № 21299284, виданого 06.05.2014 Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області на земельну ділянку площею 223404 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0127;
15) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення, шляхом визнання недійсним укладеного 04.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт "Ніка-Тера" договору купівлі-продажу № 960 земельної ділянки площею 12663 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0126, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ласурією С. А.;
16) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:07:004:0139, площею 29946 м^2, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м.  Миколаєві;
17) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:07:004:0140, площею 156158 м^2, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
18) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:07:004:0141, площею 19300 м^2, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м.  Миколаєві;
19) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:07:004:0142, площею 18000 м^2, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м.  Миколаєві;
20) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" на земельну ділянку площею 29946 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0139, яке 10.07.2017 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис № 21379197, з одночасним припиненням такого права;
21) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" на земельну ділянку площею 156158 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0140, яке 10.07.2017 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис № 21376715, з одночасним припиненням такого права;
22) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" на земельну ділянку площею 19300 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0141, яке 10.07.2017 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис № 21378682, з одночасним припиненням такого права;
23) усунути перешкоди власнику (Кабінету Міністрів України) у користуванні та розпорядженні водним об`єктом загальнодержавного значення шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" на земельну ділянку площею 18000 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0142, яке 10.07.2017 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис № 21377531, з одночасним припиненням такого права;
24) стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу позову.
2. Позов обґрунтовано порушенням законодавства Миколаївською міською радою при наданні в оренду та відчуженні у приватну власність Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" частини водного об`єкта загальнодержавного значення - Бузького лиману для коригування та обслуговування підхідного каналу та бази накопичення сільськогосподарської продукції під виглядом земельної ділянки. Прокурор у позові наголосив, що спірні земельні ділянки є донною поверхнею Бузького лиману, який належить до внутрішніх морських вод України, у зв`язку з чим встановити межі ділянок в натурі та закріпити їх межовими знаками встановленого зразка неможливо, з огляду на що такі земельні ділянки взагалі не можуть бути об`єктами земельних правовідносин.
З огляду на зазначене, прокурор вважає, що оскільки Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг" було надано не земельні ділянки, а фактично частину водного об`єкта загальнодержавного значення, межі якого встановити неможливо, а спірна територія не може бути об`єктом земельних правовідносин та не може існувати у встановлених межах, зазначене позбавляє можливості вимагати її повернення у власність держави в особі Кабінету Міністрів України, у зв`язку із чим, позовна заява прокурора, як негаторний позов, спрямована на усунення перешкод у користуванні Кабінетом Міністрів України водним об`єктом загальнодержавного значення.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2023 у задоволенні позову було відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що у справі, яка розглядається, та у справі № 915/74/18 сторони та підстави позовних вимог є однаковими, з огляду на що суд дійшов висновку, що факт постановлення судом рішення за результатами розгляду позовних вимог у одній справі унеможливлює повторний розгляд судом цих самих вимог в іншій справі, навіть якщо у одній справі ці вимоги були "основними", а у іншій "похідними".
4. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 рішення суду першої інстанції було змінено шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції постанови апеляційного суду, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Так, у зв`язку із встановленням апеляційним господарським судом помилкового способу захисту, визначеного прокурором при формуванні негаторних позовних вимог, який не націлений на відповідне повноцінне поновлення порушеного права держави та не є ефективним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такий позов не може бути задоволений судом.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У касаційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури просить рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме статей 59, 75, 79, 79-1, 84, 122, 126, 152 Земельного Кодексу України, статей 4, 5, 6, 10, 14, 85 Водного Кодексу України, статей 16, 21, 190, 203, 216, 236, 324, 391 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, статті 55 Закону України "Про землеустрій", статей 6, 7, 16, 24, 25, 27 Закону України "Про державний земельний кадастр", статей 2, 18, 19, 22, 26 Закону України "Про державу реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статей 86, 236 ГПК України, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме висловлених правових позицій Верховного Суду (Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 28.11.2018 у справі №  504/2864/13-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17) щодо ефективності поновлення прав за негаторним позовом, виходячи з положень статті 152 Земельного Кодексу України, статей 16, 21, 391 Цивільного кодексу України, вимагати усунення порушення права власності на об`єкти, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, припиняючи право власності на землю, скасовуючи державну реєстрацію об`єктів, як об`єктів цивільних прав.
Скаржник також зазначив, що Закон не надає суду можливості відмовляти в задоволенні позову з підстав неправильного (неефективного) способу захисту порушеного права, оскільки у розумінні частини 2 статті 5 ГПК України суд може визначити в своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, з частковим відступом від принципу диспозитивності для захисту особи, яка звернулась з позовом, а відмова у задоволенні позову є наслідком встановлення судом факту відсутності порушення відповідачем прав позивача, оскільки розгляд справи має відбуватися з дотриманням принципу верховенства права, встановленого частиною 1 статті 11 ГПК України.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
7. Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг", Товариство з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" у відзивах на касаційну скаргу просять залишити її без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваній постанові.
Кабінет Міністрів України у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема статей 59, 75, 79, 84, 122, 126, 152 Земельного Кодексу України, статей 4, 5, 6, 10, 14, 85 Водного Кодексу України, статей 16, 21, 190, 203,216, 236, 324, 391 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, статті 55 Закону України "Про землеустрій", статей 6, 7, 16, 24, 24, 27 Закону України "Про державний земельний кадастр", статей 2, 18, 19, 22, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статей 86, 236 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Розгляд справи Верховним Судом
8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.09.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 у справі №  915/1008/21 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 03.10.2023.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2023 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 31.10.2023.
Відповідно до розпорядження заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 30.10.2023 № 29.2-02/3101 у зв`язку з перебуванням судді Зуєва В. А. у відпустці призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 915/1008/21.
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 справу № 915/1008/21 передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Чумак Ю. Я. - головуючий, Дроботова Т. Б., Багай Н. О.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2023 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 07.11.2023.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
9. Рішенням Миколаївської міської ради від 30.10.2008 № 29/38 (пункт 1 розділу 1) надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "Євровнєшторг" для складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування (акваторії Бузького лиману) та земель Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровнєшторг", наданих рішенням міської ради від 14.09.2007 № 14/49, орієнтовною площею 890 000 м^2 в оренду, для коригування та обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільхозпродукції, розташованої на вул. Айвазовського, 14.
10. Приватним підприємцем Селіним В. Г. розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 974251 м^2, якій присвоєно кадастровий номер 4810136600:07:004:0056, який погоджено Управлінням Держкомзему у місті Миколаїв 28.11.2008 та Державним комітетом України із земельних ресурсів.
11. Рішенням Миколаївської міської ради від 19.12.2008 № 31/43 (пункт 22, підпункт 22.1 розділу 1) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 974251 м^2, у тому числі 447  015 м^2 за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування (акваторія Бузького лиману), 527236 м^2 за рахунок земель Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" з віднесенням її до земель - інші землі транспорту та зв`язку, для коригування та обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільськогосподарської продукції, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві; зазначену земельну ділянку передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" на 49 років.
12. 18.02.2009 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:07:004:0056, площею 974251 м^2, строком на 49 років, який посвідчено приватним нотаріусом Ласурією С. О. і зареєстровано у Миколаївській регіональній філії Державного підприємства "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.02.2009 за № 040900100195. Договір зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі 20.02.2009 за № 6327.
13. Рішенням Миколаївської міської ради від 01.10.2009 № 38/35 (пункт 5, підпункту 5.1 розділу 1) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа (для внесення змін (корегування меж земельної ділянки) до договору оренди) на земельну ділянку загальною площею 926 314 м^2, у тому числі 396 784 м^2 під штучними водотоками (каналами, колекторами, канавами), 529 530 м^2 під озерами, прибережними замкнутими водоймами, лиманами, за рахунок земель Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг", залишивши її в інших землях транспорту та зв`язку, для обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільськогосподарської продукції, розташованої на вул. Айвазовського, 14; зазначену земельну ділянку передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" на 49 років.
14. Договір оренди на виконання підпункту 5.1 розділу 1 рішенням Миколаївської міської ради від 01.10.2009 № 38/35 не укладався, оскільки відбувся поділ цієї земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:07:004:0056, площею 926  314 м^2 на дві окремі ділянки: кадастровий номер 4810136600:07:004:0072 площею 690 247 м^2 та кадастровий номер 4810136600:07:004:0073 площею 236 067 м^2.
15. Приватним підприємцем Янчук І. В. розроблено проект землеустрою щодо складання документу (для внесення змін до договору оренди земельної ділянки), що посвідчує право на земельну ділянку, кадастровий номер 4810136600:07:004:0069, площею 926 314 м^2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" в оренду для обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільськогосподарської продукції, розташованої на вул. Айвазовського, 14 в Корабельному районі м. Миколаєва, погоджений Державним комітетом України із земельних ресурсів 28.09.2009. Зазначеним проектом землеустрою розроблено технічні документації із землеустрою земельних ділянок №  1 площею 690 247 м^2 та № 2 площею 236  067 м^2.
16. Рішенням Миколаївської міської ради від 12.11.2009 № 40/29: визнано таким, що втратив чинність, підпункт 5.1 розділу 1 рішення міської ради від 01.10.2009 № 38/35 про передачу в оренду товариству земельної ділянки площею 926  314 м^2 (підпункт 8.1 розділу 1 рішення №  40/29); затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку площею 690  247 м^2, у тому числі 690 247 м^2 внутрішні води (під лиманами), за рахунок частини земель Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєштор", з віднесенням її до інших земель транспорту та зв`язку, для обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерно перевантажувальним комплексом, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаїв; Товариству передано в оренду зазначену земельну ділянку строком на 49 років (пункт 8, підпункт 8.1 розділу 1 рішення № 40/29); затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа (договору оренди) на земельну ділянку загальною площею 236  067 м^2 для обслуговування бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерно-перевантажувальним комплексом, розташованої на вул. Айвазовського, 14; товариству передано в оренду зазначену земельну ділянку строком на 49 років (пункт 9, підпункт 9.1 розділу 1 рішення № 40/29).
17. На виконання рішення Миколаївської міської ради від 12.11.2009 № 40/29 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" 04.12.2009 укладені такі договори оренди землі:
1) договір оренди від 04.12.2009 щодо земельної ділянки, кадастровий номер 48101366:07:004:0072, площею 690  247 м^2, строком на 49 років, який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії Державного підприємства "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2009 за № 040949801066. Договір зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі 09.12.2009 за № 7178;
2) договір оренди від 04.12.2009 щодо земельної ділянки, кадастровий номер 48101366:07:004:0073, площею 236  067 м^2, строком на 49 років, який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії Державного підприємства "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2009 за № 040949801067. Договір зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі 09.12.2009 за № 7179.
18. Рішенням Миколаївської міської ради від 21.04.2011 № 5/48, зокрема: погоджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 236  067 м^2, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві (підпункт 1.1); затверджено вартість земельної ділянки в розмірі 5 599 509 гривень (підпункт 1.2); прийнято рішення про продаж Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" земельної ділянки площею 236  067 м^2 за 5 598 609 гривень для обслуговування бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом (підпункт 1.4); прийнято рішення про розірвання з дати державної реєстрації Державного акта на право власності на земельну ділянку, договір оренди землі, зареєстрований у Миколаївській міській раді 09.12.2009 за №  7179. Зазначене рішення стосується земельної ділянки, кадастровий номер 48101366:07:004:0073, площею 236  067 м^2.
19. На виконання зазначеного рішення Миколаївської міської ради від 21.04.2011 № 5/48 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" 25.05.2011 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 48101366:07:004:0073, площею 236067 м^2, розташованої за адресою: місто Миколаїв, Корабельний район, вул. Айвазовського, 14. Договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.  Є. 25.05.2011, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №1950.
20. 21.06.2011 видано Державний акт серії ЯЛ № 636086 про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 48101366:07:004:0073, площею 236  067 м^2, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та зареєстровано за № 481013662000012.
21. У подальшому, за рішенням власника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг"), земельну ділянку, кадастровий номер 48101366:07:004:0073, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (виконавець фізична особа-підприємець Дробот Т. В.) поділено на дві окремі ділянки: 1) кадастровий номер 48101366:07:004:0126, площею 12  663 м^2 (зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.05.2014 запис № 5563740, свідоцтво про право власності № 21303146 від 06.05.2014), 2) кадастровий номер 48101366:07:004:0127, площею 223  404 м^2 (зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.05.2014 запис №  5562652, свідоцтво про право власності №21299284).
22. 04.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 48101366:07:004:0126 площею 12 663 м^2 за ціною 694 312 грн, який посвідчено приватним нотаріусом Ласурією С. А., про що вчинено запис в реєстрі нотаріальних дій за № 960.
Зокрема, пунктом 7.1 цього договору передбачено, що право власності виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права.
23. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" на земельну ділянку здійснено 04.06.2014.
24. Іншу земельну ділянку, кадастровий номер 48101366:07:004:0127, площею 223  404 м^2  за рішенням власника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг") поділено на 4 окремі земельні ділянки: 1) кадастровий номер 48101366:07:004:0139, площею 29946 м^2 (реєстрація права власності в Єдиному державному реєстрі речових прав від 10.07.2017, запис № 21379197), 2) кадастровий номер 48101366:07:004:0140, площею 156158 м^2 (реєстрація права власності в Єдиному державному реєстрі речових прав від 10.07.2017, запис № 21376715), 3) кадастровий номер 48101366:07:004:0141, площею 19300 м^2 (реєстрація права власності в Єдиному державному реєстрі речових прав від 10.07.2017, запис №  21378682), 4) кадастровий номер 48101366:07:004:0142, площею 18000 м^2 (реєстрація права власності в Єдиному державному реєстрі речових прав від 10.07.2017, запис №  21377531).
25. У матеріалах справи також наявна технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер 48101366:07:004:0127, розроблена фізичною особою підприємцем Дробот Т. В.
26. Судами попередніх інстанцій встановлено та вбачається з матеріалів справи, що станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції, в якості об`єктів цивільних прав існують такі земельні ділянки:
- кадастровий номер 4810136600:07:004:0072, площею 690 247 м^2, яка знаходиться в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" згідно з договором оренди від 04.12.2009, зареєстрованим у Миколаївській регіональній філії Державного підприємства "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2009 за № 040949801066;
- кадастровий номер 4810136600:07:004:0126, площею 12 663 м^2, яка знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Ласурія  С.  А., про що вчинено запис в реєстрі нотаріальних дій за № 960; згідно з наданими позивачем відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію права власності Товариством з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" на земельну ділянку здійснено 04.06.2014;
- кадастровий номер 48101366:07:004:0139, площею 29 946 м^2, яка знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав 10.07.2017 запис № 21379197);
- кадастровий номер 48101366:07:004:0140, площею 156 158 м^2, яка знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав 10.07.2017 запис № 21376715);
- кадастровий номер 48101366:07:004:0141, площею 19 300 м^2, яка знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав 10.07.2017 запис № 21378682);
- кадастровий номер 48101366:07:004:0142, площею 18 000 м^2, яка знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав 10.07.2017 запис № 21377531).
Всі інші земельні ділянки, на які посилається прокурор у своєму позові, припинили своє існування в якості об`єктів цивільних прав (внаслідок поділу).
27. Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в провадженні Господарського суду Миколаївської області знаходилась і була розглянута справа №  915/74/18 за позовом заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави до Миколаївської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Кабінет Міністрів України.
28. Предметом позову у справі № 915/74/18 були такі вимоги: визнання незаконним та скасування пункту 22, підпункту 22.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 19.12.2008 № 31/43; - визнання незаконним та скасування пункту 8 підпункту 8.2 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 12.11.2009 № 40/29; визнання недійсним укладеного 04.12.2009 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" договору про надання в оренду земельної ділянки площею 690247 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0072, зареєстрований 09.12.2009 у Державному реєстрі земель за № 040949801066; визнання незаконними та скасування підпунктів 1.1, 1.4 пункту 1 рішення Миколаївської міської ради від 21.04.2011 №  5/48; визнання недійсним укладеного 25.05.2011 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 236067 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0073; визнання недійсним Державного акта серії ЯЛ № 636086 на право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" на земельну ділянку площею 236  067  м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0073 для обслуговування бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом; визнання недійсним свідоцтва про право власності № 21303146, виданого 06.05.2014 Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області на земельну ділянку площею 12 663 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0126; визнання недійсним свідоцтва про право власності № 21299284, виданого 06.05.2014 Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області на земельну ділянку площею 223  404 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0127; визнання недійсним укладеного 04.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" договору купівлі-продажу № 960 земельної ділянки площею 1,2663 га, кадастровий номер 48101366:07:004:0126, площею 12 663 м^2, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ласурією С. А.
29. У справі № 915/74/18 також прокурором були заявлені і розглянуті судом позовні вимоги, заявлені позивачем на підставі статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, що діяла до 16.01.2020) про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: запису від 10.07.2017 № 21379197 щодо земельної ділянки площею 2,9946 га, кадастровий номер 48101366:07:004:0139; запису від 10.07.2017 № 21376715 щодо земельної ділянки площею 15,6158 га, кадастровий номер 48101366:07:004:0140; запису від 10.07.2017 № 21378682 щодо земельної ділянки площею 1,93 га, кадастровий номер 48101366:07:004:0141; запису від 10.07.2017 № 21377531 щодо земельної ділянки площею 1,8 га, кадастровий номер 48101366:07:004:0142.
30. За наслідками розгляду справи № 915/74/18 Господарським судом Миколаївської області прокурору було відмовлено у задоволенні його позовних вимог, така позиція підтримана Південно-західним апеляційним господарським судом у постанові від 15.11.2018, яка залишена без змін судом касаційної інстанції.
31. Предметом спору у справі, яка розглядається (№ 915/1008/21), є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для можливості задоволення позову про усунення перешкод держави в особі Кабінету Міністрів України у користуванні та розпорядженні спірним водним об`єктом загальнодержавного значення шляхами, визначеними прокурором у прохальній частині позовної заяви.
Позиція Верховного Суду
32. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
33. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, з огляду на таке.
34. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України оскарження судових рішень з підстав, зазначених у пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
35. У пункті 39 постанови від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що на предмет подібності слід оцінити саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін у справі та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність необхідно також визначати за суб`єктним і об`єктним критерієм відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
36. Процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт. Самі по собі предмет позову та сторони справи можуть не допомогти встановити подібність правовідносин за жодним із критеріїв. Не завжди обраний позивачем спосіб захисту є належним й ефективним. Тому формулювання предмета позову може не вказати на зміст і об`єкт спірних правовідносин. Крім того, сторонами справи не завжди є сторони спору (наприклад, коли позивач або відповідач неналежний). Тому порівняння сторін справи не обов`язково дозволить оцінити подібність правовідносин за суб`єктами спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладений у пунктах 96, 97, 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.
37. Заступник керівника Одеської обласної прокуратури, не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції не  врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.06.2019 у справі №  487/10128/14-ц, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 щодо ефективності поновлення прав за негаторним позовом.
38. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
39. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
40. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника, і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування. Зазначені правові позиції неодноразово висловлювались Великою Палатою Верховного Суду і Верховним Судом та узагальнено викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.
41. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
42. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
43. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).
44. Водночас ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).
45. Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
46. Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №  338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та інших.
47. Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі №  916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження №  12-140гс19, пункт 98).
48. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №  925/642/19, пункт 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №  910/10011/19).
49. З позовної заяви у справі, яка розглядається, вбачається, що предметом спору є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для усунення перешкод державі в особі Кабінету Міністрів України у користуванні та розпорядженні спірним водним об`єктом загальнодержавного значення шляхами, визначеними прокурором у прохальній частині позовної заяви.
50. При цьому, підставою позовних вимог прокурора є факт формування органом місцевого самоврядування спірних земельних ділянок за рахунок частини водного об`єкта загальнодержавного значення та фактичної передачі юридичній особі приватного права таких земельних ділянок всупереч законодавству внутрішніх морських вод держави.
51. Прокурор у позовній заяві наголошує, що Миколаївська міська рада незаконно, з перевищенням повноважень, розпорядилася спірною земельною ділянкою, надавши її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Євровнєшторг", в тому числі, за оспорюваним договором оренди, оскільки первісна, зазначена прокурором земельна ділянка є дном Бузького лиману, що належить до внутрішніх морських вод України та є водним об`єктом загальнодержавного значення, розпорядження якими належить до виключної компетенції Кабінету Міністрів України. Тобто, мова йде про частину земельної ділянки, що є дном Бузького лиману.
52. Таким чином, як обґрунтовано зазначив суд апеляційної інстанції, аргументуючи свою правову позицію, викладену у позовній заяві, прокурор позиціонує такий позов як негаторний, а шляхи відновлення прав та інтересів держави у цьому випадку - як визнання незаконними та скасування частини рішень Миколаївської міської ради, визнання недійсними договорів оренди, купівлі-продажу земельних ділянок, укладених між відповідачами, визнання незаконними та скасування державних реєстрацій земельних ділянок, визнання недійсними свідоцтв про право власності, тощо, вважає такими, що покликані на повернення майна держави у первісний стан.
53. Залежно від характеру посягання на права власника і змісту захисту, який надається власнику, виділяються речово-правові та зобов`язально-правові засоби захисту права власності.
54. Речові засоби захисту права власності та інших речових прав спрямовані на захист цих прав від безпосереднього неправомірного впливу будь-яких осіб. До речово-правових позовів належать: вимоги до незаконного володільця про витребування майна (віндикаційний позов); вимоги власника щодо усунення порушень права власності, які не пов`язані з володінням (негаторний позов); вимоги власника про визнання права власності.
55. Предметом негаторного позову є вимога власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
56. Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю (подібний правовий висновок викладено, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №  924/1220/17, а також постанові Верховного Суду від 27.10.2021 у справі № 916/1769/20).
57. Крім того, умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця) (такий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 910/1310/19, від 27.10.2021 у справі №916/1769/20, від 07.06.2023 у справі №904/1270/22).
58. Суд апеляційної інстанції обґрунтовано врахував судову практику Великої Палати Верховного Суду щодо способу захисту права власності на земельні ділянки водного фонду, які не можуть передаватися у приватну власність. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16, від 28.11.2018 у справі №  504/2864/13, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14, від 11.09.2019 у справі №  487/10132/14, від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14, вирішувалося питання визначення належного способу захисту права власності на земельну ділянку водного фонду та зроблено висновок, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам Земельного кодексу України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього Кодексу. Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням Земельного кодексу України та Водного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку варто розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду.
59. Таким чином, Верховний Суд у низці постанов дійшов висновку про те, що належним та ефективним способом захисту прав власності на землі водного фонду є негаторний позов саме про повернення земельної ділянки, який може бути пред`явленим упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду і на вказану вимогу не поширюється позовна давність.
60. Водночас, як правомірно наголосив суд апеляційної інстанції, прокурором, у даному випадку заявлена позовна вимога про усунення перешкод водним об`єктом шляхом визначення ним способів, не пов`язаних з вчиненням особами, які визначені позивачем як відповідачі, відповідних дій (повернення об`єкта, звільнення, заборони вчиняти певні дії тощо), що підтвердять відновлення порушених прав чи інтересів позивача без необхідності ще одного звернення до суду, які вони не можуть вчинити самостійно без вирішення таких шляхів в якості заявлених позовних вимог тільки судом.
При цьому, частина визначених прокурором способів у цій справі та позовні вимоги, які останній просив задовольнити, звертаючись до суду з позовною заявою у справі №  915/74/18, а саме:
1) визнати незаконним та скасувати пункт 22, підпункт 22.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 19.12.2008 № 31/43, якими затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" в оренду ділянку загальною площею 974251 м^2 для коригування та обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільськогосподарської продукції, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
2) визнати незаконним та скасувати пункт 8, підпункт 8.2 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради від 12.11.2009 № 40/29, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа (договору оренди) та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" в оренду ділянку загальною площею 690247 м^2 для обслуговування підхідного каналу бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом, розташованої на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
3) визнати незаконним та скасувати підпункти 1.1., 1.4 пункту 1 рішення Миколаївської міської ради від 21.04.2011 № 5/48, якими погоджено звіт про експертну грошову оцінку та Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" продано земельну ділянку площею 236067 м^2 для обслуговування бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом, розташовану на вул. Айвазовського, 14 у м. Миколаєві;
4) визнати недійсним на майбутнє укладений 04.12.2009 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (ЄДРПОУ 30533741) договір про надання в оренду товариству земельної ділянки площею 690247 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0072, зареєстрований 09.12.2009 у Державному реєстрі земель за № 040949801066;
5) визнати недійсним укладений 25.05.2011 між Миколаївською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (ЄДРПОУ 30533741) договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 236067 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0073, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К. Є., про що у реєстрі вчинено запис № 1950;
6) визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 636086 на право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (ЄДРПОУ 30533741) на земельну ділянку площею 236 067 м^2, кадастровий номер 4810136600:07:004:0073, для обслуговування бази накопичення сільськогосподарської продукції із зерноперевантажувальним комплексом, який 21.06.2011 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №  481013662000012;
7) визнати недійсним свідоцтво про право власності № 21303146, видане 06.05.2014 Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (ЄДРПОУ 30533741) реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області на земельну ділянку площею 1,2663 га, кадастровий номер 4810136600:07:004:0126;
8) визнати недійсним свідоцтво про право власності № 21299284, видане 06.05.2014 Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (ЄДРПОУ 30533741) реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області на земельну ділянку площею 22,3404 га, кадастровий номер 4810136600:07:004:0127;
9) визнати недійсним укладений 04.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (ЄДРПОУ 30533741) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" (ЄДРПОУ 22439446) договір купівлі-продажу № 960 земельної ділянки площею 1,2663 га, кадастровий номер 4810136600:07:004:0126, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ласурією Є. А.;
10) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 10.07.2017 №  21379197 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 2,9946 га, кадастровий номер 4810136600:07:004:0139, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (ЄДРПОУ 30533741);
11) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 10.07.2017 №  21376715 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 15,6158 га, кадастровий номер 4810136600:07:004:0140, за ТОВ "Компанія "Євровнєшторг" (ЄДРПОУ 30533741);
12) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 10.07.2017 №  21378682 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 1,93 га, кадастровий номер 4810136600:07:004:0141, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг" (ЄДРПОУ 30533741);
13) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 10.07.2017 №  21377531 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 1,8 га, кадастровий номер 4810136600:07:004:0142, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євровнєшторг", вже було вирішено судом у зазначеній вище справі (№  915/74/18); відмовлено прокурору, який звертався до суду в інтересах держави у задоволенні його позовних вимог у зв`язку із пропуском строку позовної давності і постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили, залишена без змін судом касаційної інстанції і не може бути переглянута інакше, ніж у встановлених законом випадках.
61. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.06.2019 у справі №   487/10128/14-ц, на які у касаційній скарзі посилається скаржник у касаційній скарзі, заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам Земельного кодексу України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього Кодексу.
Так, у справі № 487/10128/14-ц прокурор в інтересах держави звернувся з позовом до міської ради, фізичних осіб про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішення міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки.
Велика Палата Верховного Суду постановою від 12.06.2019 у справі №  487/10128/14-ц змінила у мотивувальних частинах судові рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову та зазначила, що зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням Земельного кодексу України та Водного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу щодо зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду. Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку.
62. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 у справі №  504/2864/13-ц (на яку посилається скаржник у касаційній скарзі) за позовом прокурора про визнання недійсними протоколу аукціону з продажу об`єкта земельних торгів, договорів купівлі-продажу, міни та про повернення земельної ділянки, виклала таку правову позицію: 
66. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника…
71. Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням статті 59 ЗК України має розглядатися як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовна вимога зобов`язати повернути земельну ділянку має розглядатися як негаторний позов, який може бути заявлений упродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (див. також пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).
63. У постанові від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, Велика Палата Верховного Суду (за позовом прокурора про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з незаконного володіння) виклала таку правову позицію:
74. Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71); від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96); від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97); від 7 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (пункт 46)).
75. Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (абзац п`ятий пункту 143), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 99), від 7 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (пункт 46)).
76. Ураховуючи наведене, суди, встановивши, що земельна ділянка належить до земель водного фонду, не мали застосовувати до спірних правовідносин приписи ЦК України про витребування майна з чужого незаконного володіння замість приписів статті 391 цього кодексу та частини другої статті 152 ЗК України, а тому мали відмовити у задоволенні вимог, які не спрямовані на усунення перешкод у користування та розпорядженні цією ділянкою.
64. Враховуючи викладене у цій постанові, проаналізувавши правові висновки щодо застосування норм права, які, на думку скаржника, не було враховано судом апеляційної інстанції у цій справі, Верховний Суд встановив, що оскаржувана постанова у цій справі не суперечить висновкам, викладеним у справах, на які посилається скаржник у пункті 6 цієї постанови, а обраний позивачем спосіб захисту цивільного права у поєднанні зі сформульованими прокурором позовними вимогами не покликаний на їх відновлення належним чином, а саме на те, щоб спірний водний об`єкт був повернутий законному володільцю.
65. Таким чином, Верховний Суд констатує, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не підтвердилася під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваної постанови з цієї підстави.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
66. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
67. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
68. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
69. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не спростував наведених висновків суду апеляційної інстанції та не довів неправильного застосування останнім норм матеріального і порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваної постанови.
70. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.
Розподіл судових витрат
71. Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 у справі № 915/1008/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова

                                                                                                    Н. О. Багай