ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1839/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/1839/23 Категорія: 310000000 	Позарецька С.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 листопада 2023 року                                                                                            м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді секретар  	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В. Широкова Г.К.	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 22.08.2023 (повний текст складено 04.09.2023, суддя в суді першої інстанції Позарецька С.М.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,
в с т а н о в и в :
у квітні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визначити йому такі способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: особисті побачення з донькою кожної першої та третьої п`ятниці з 17-00 до 20-30 та кожної першої та третьої суботи з 10-00 до 15-00 за місцем проживання матері ОСОБА_2 , з правом прогулянки по місту, відвідування дитячих розважальних закладів, гуртків та секцій, без присутності матері, враховуючи епідеміологічну ситуацію в зв`язку з респіраторною хворобою, погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан здоров`я дитини; право спілкування з донькою під час святкування її дня народження, а також під час інших святкових днів (Новий рік, Різдво, День Святого Миколая, 8-ме Березня і т.д.), необмежене спілкування телефоном, через месенджери та інші програми, які підтримують онлайн-конференції за умови, що таке спілкування не буде порушувати режиму дня дитини та освітнього процесу.
В обґрунтування вказано на те, що сторони з 05.05.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого в них народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_4 , яка на даний час проживає із відповідачем. 02.12.2021 шлюб між сторонами розірваний в судовому порядку.
Починаючи з 24.02.2022 відповідач з дитиною проживають в м. Черкаси. Незважаючи на факт розірвання шлюбу, а також ситуацію в країні, ОСОБА_1 намагається забезпечувати доньку всім необхідним. Між тим, з часу розлучення у сторін виникли непорозуміння щодо участі батька у вихованні доньки та спілкуванні з нею чому відповідач чинить перешкоди
Всі зусилля позивача в досудовому порядку вирішити питання щодо виховання та спілкування із дитиною не дали позитивних результатів, що обумовило звернення з цим позовом до суду.
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 22.08.2023 позовні вимоги у справі задоволено частково та встановлено позивачу такі порядок і спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: особисті побачення з дитиною у перший та третій тиждень місяця у п`ятницю з 16-00 до 18-00 та у суботу з 10-00 до 15-00 за фактичним місцем проживання матері дитини ОСОБА_2 , з правом прогулянки по місту (населеному пункті, де проживає/буде проживати мати дитини), відвідування дитячих розважальних закладів, гуртків та секцій без присутності матері дитини; особисті побачення з дитиною у дні її народження, державні та релігійні свята, за домовленістю між батьками без присутності матері дитини; спілкування телефоном, через месенджери та інші програми, які підтримують онлайн конференції, з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку її навчань та відпочинку та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.
У задоволенні решти вимог – відмовлено.
Суд виходив з того, що мати дитини (відповідач) протиправно чинить перешкоди у спілкування батька з донькою, що є підставою для визначення судом порядку та способу спілкування батька та дитини. При цьому визначений порядок спілкування суд вважав таким, що відповідає принципам розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритету інтересів дитини.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині встановлення позивачу вказаного судом порядку і способу участі у спілкуванні з дитиною, відповідач 11.10.2023 через відділення поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та новим рішенням повністю відхилити вимоги позивача у справі.
Зазначає, що позивач регулярно спілкується з донькою без жодних перешкод з боку відповідача, що підтверджується відповідними фотографіями та листуванням. Досудових претензій відповідачу від батька дитини не надходило. У судовому засіданні позивач також підтвердив, що відповідач не чинить йому перешкод у спілкуванні з дитиною. На даний час судом розглядається справа про стягнення з батька дитини аліментів та додаткових витрат, а спір у цій справі спрямований на затягування розгляду справи про стягнення аліментів. Позивач необґрунтовано зазначає про те, що проект договору між батьками щодо здійснення батьківських прав, надісланий йому відповідачем, порушує його права на спілкування з дитиною. Позивач не допомагав відповідачу облаштовувати проживання дитини в іншому місті після переїзду з Харкова до Черкас внаслідок збройної агресії проти України. У справі відсутні докази наявності спору між сторонами щодо участі батька у спілкуванні з дитиною. Відповідач не погоджується з визначеним судом способом спілкування батька з дитиною, оскільки він не відповідає найкращим інтересам дитини. Суд не надав оцінки доводам відповідача, викладеним у відзиві. Позивач не надав доказів того, де саме він проживає у м. Черкаси під час відвідування доньки та чи може забезпечити їй безпеку та належні умови перебування. Дитина психологічно важко сприймає спілкування з батьком. Враховуючи тривожний стан дитини, спілкування з позивачем краще проводити у присутності матері. У першу та третю п`ятницю кожного місяця з 18:00 до 20:00 (коли суд визначив час спілкування батька з донькою) дитини проводить онлайн-зустрічі з психологом щодо виявлення особливостей психо-емоційного стану. Визначаючи графік спілкування з дитиною, суд не врахував її заняття в садочку з 09:00 до 18:00, а також розклад додаткових занять. Зустрічі позивача з дитиною мають відбуватися з урахуванням стану здоров`я дитини, її бажання та здоров`я матері. Після проголошення рішення у вересні та жовтні 2023 року позивач жодного разу не приїхав до доньки. 
Скаржник вказала, що при апеляційному перегляді справи вона очікує понести судові витрати у виді 1610,40 грн. судового збору та 16000 грн. на правову допомогу.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відзиві представник позивача ОСОБА_1 просив суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції – залишити без зміни, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що сторони з 05.05.2017 перебували у шлюбі (актовий запис №216), який розірваний рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, яке набрало законної сили 05.01.2022.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво серія НОМЕР_1 (актовий запис №395). 
Відповідно до даних довідок від 15.07.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, - ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_3 (дитина) проживають за адресою: АДРЕСА_1 . За даними договору оренди нерухомого майна від 13.10.2022, ОСОБА_2 із дитиною ОСОБА_7 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . 
Також дані обставини підтверджуються поясненнями сторін.
Відповідно до довідки ГО «Центр комплексної корекції та дитячої реабілітації «Сенс+», наданої психологом-педагогом спеціалістом ОСОБА_8 , станом на 24.045.2023 ОСОБА_9 проходить тестування онлайн щодо виявлення особливостей психо-емоційного стану дитини у зв`язку із розлученням батьків з подальшим наданням матері відповідних консультацій щодо виховання дитини. 
За результатами складено висновок від 01.05.2023 із наданням рекомендацій та порад батькові дитини.
Крім того, у матеріалах справи наявне листування батьків дитини через месенджери мобільного зв`язку щодо спілкування з нею позивача, а також фотографії батька та доньки.
На даний час позивач проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час розгляду справи сторони погодились із тим, що вони не змогли дійти до згоди щодо укладання та підписання угоди між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, зокрема, з приводу положень про участь батька у спілкування та вихованні дитини, проект якого позивачем долучено до позову.
Відповідно до висновку №1701-01-21 від 02.06.2023, наданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради, як органом опіки та піклування м. Черкаси, на виконання ухвали суду від 24.04.2023, визначено батькові ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перший та третій тиждень місяця у п`ятницю з 16-00 до 18-00 та у суботу з 10-00 до 15-00; день народження дитини, державні та релігійні свята за домовленістю між батьками; без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.
Позивач у справі стверджує про те, що між сторонами відсутня згода щодо порядку спілкування батька та дитини, у зв`язку з чим було заявлено відповідні позовні вимоги.
Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, наявні між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Також частини 1, 2 статті 15 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.
Згідно приписів ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. 
Згідно до  статті 159 СК України передбачено, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Також рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків – правовий висновок ВС у постанові від 09.09.2020 у справі №279/3970/18.
Апеляційний суд приймає до уваги, що після розірвання шлюбу у січні 2022 року та до цього часу дитина проживала з матір`ю. 
Між батьками дитини відсутня згода щодо вирішення питання про визначення способів участі батька, який проживає окремо, у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення, що вбачається з позиції позивача по суті заявлених вимог.
Аргументи відповідача, викладені в апеляційні скарзі, зводяться до того, що жодних перешкод батьку дитини у спілкуванні з нею вона не чинить та його права не порушує, отже між батьками відсутній спір щодо участі батька у спілкуванні з дитиною.
Однак з такими доводами відповідача апеляційний суд не погоджується, оскільки проти позовних вимог у справі відповідач заперечує, визначений судом першої інстанції спосіб спілкування з дитиною оспорює та іншого можливого, на її думку, порядку спілкування батька з донькою не наводить, відтак відповідний спір щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини все ж наявний.
Апеляційний суд вважає, що визначений судом першої інстанції спосіб спілкування позивача з донькою належним чином забезпечує баланс між інтересами дитини та закріпленим у положеннях міжнародних та національних норм законодавства принципом рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні. При цьому право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а рівноцінне спілкування малолітньої дитини з батьком в тій же мірі, що і з матір`ю, відповідає її якнайкращим інтересам, що скаржником доказами не спростовується. 
Слід оцінити критично посилання скаржника у справі на те, що судом розглядається інша справа про стягнення з батька дитини аліментів та додаткових витрат, а спір у цій справі спрямований на затягування її розгляду, оскільки законодавством не ставиться у залежність від вирішення питання про стягнення аліментів можливість вирішення спору щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дитини. При цьому предмети доказування (обставини, що встановлює суд) у таких справах є різними та не пов`язаними. 
Не можна погодитися з аргументами скаржника про те, що позивач необґрунтовано відхилив проект договору між батьками щодо здійснення батьківських прав, надісланий йому відповідачем, оскільки батьки можуть мати різні погляди на спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною та відповідний спір вирішується судом.
Посилання відповідача відносно того, що позивач не допомагав їй облаштовувати проживання дитини в іншому місті після переїзду з Харкова до Черкас внаслідок збройної агресії проти України не є перешкодою для вирішення спору щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дитини.
Апеляційний суд вважає, що скаржник не аргументовано вказує, що визначений судом у цій справі спосіб спілкування батька з дитиною не відповідає найкращим інтересам останньої, адже відповідних доказів не надано.
Доводи скаржника про те, що позивач не обґрунтував де саме він проживає у м. Черкаси під час відвідування доньки та чи може забезпечити їй безпеку та належні умови перебування не вливають на можливість вирішення спору щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, адже обидва батьки зобов`язані в рівній мірі діяти в найкращих інтересах дитини, а доказів того, що спілкування батька з донькою в м. Черкаси становитиме небезпеку для її здоров`я чи життя у аспекті військових дій на території держави, скаржником суду не надано.
Апеляційний суд не може погодитися з посиланням скаржника на те, що, враховуючи тривожний стан дитини, спілкування з позивачем краще проводити у присутності матері, адже за висновком органу опіки та піклування, який врахував суд, шкоди від спілкування батька з донькою за відсутності інших родичів для дитини не буде. 
Посилання скаржника на те, що у першу та третю п`ятницю кожного місяця з 18:00 до 20:00 (коли суд визначив час спілкування батька з донькою) дитини проводить онлайн-зустрічі з психологом щодо виявлення особливостей психо-емоційного стану, не є перешкодою для реалізації визначеного судом у цій справі графіку спілкування батька та дитини, адже графік зустрічей з психологом може бути від кореговано, враховуючи необхідність забезпечити батьку можливість спілкуватися з дитиною, що відповідатиме її найкращим інтересам.
Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на те, що, визначаючи графік спілкування з дитиною, суд не врахував її заняття в садочку з 09:00 до 18:00, а також розклад додаткових занять, так як встановлений судом порядок спілкування позивача та доньки враховує необхідність дотримання звичного режиму дня дитини та стану її здоров`я. 
Не можна погодитися з доводами скаржника відносно того, що зустрічі позивача з дитиною мають відбуватися з урахуванням бажання дитини та стану здоров`я матері, адже хвороби відповідача не перешкоджають спілкуванню позивача з донькою, а, як уже зазначалося, систематичне спілкування з обома батьками якнайкраще впливатиме на психоемоційний стан дитини, допоки не доведено протилежного.
Доводи скаржника про те, що після проголошення рішення у справі у вересні та жовтні 2023 року позивач жодного разу не приїхав до доньки на правильність вирішення спору не впливають та не свідчать про необґрунтованість заявлених вимог.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Інших доводів щодо помилковості висновків суду першої інстанції в цій справі подана апеляційна скарга не містить.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 22.08.2023 у даній справі слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати за апеляційний перегляд справи слід залишити за скаржником у зв`язку з відхиленням вимог апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – відхилити. 
Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 22.08.2023 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною – залишити без змін.
Судові витрати за апеляційний перегляд справи залишити за скаржником.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 15.11. 2023.

Суддя-доповідач                        

Судді