Єдиний унікальний номер 379/1154/23
Апеляційне провадження № 33/824/4612/2023

 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
____________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
26 жовтня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Таращанського районного суду Київської області від 08 вересня 2023 року, прийняту відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст.130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №230789, 04.08.2023 о 19:37 год. в м. Тараща по вул. Володимира Великого, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у медзакладі що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння №9 від 04.08.2023 року, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Таращанського районного суду Київської області від 08 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та  стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій просить постанову Таращанського районного суду Київської області від 08 вересня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав:
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Заперечуючи проти постанови, апелянт зазначав про неналежність вимоги працівника поліції про проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки підстав для зупинки автомобіля апелянта не було. При цьому, апелянт зазначає, що у нього також не було зовнішніх ознак сп`яніння, відтак, були відсутні підстави для направлення на медичний огляд. ОСОБА_1 зазначав про порушення процедури проведення дослідження та відібрання біологічних зразків. Також апелянт вважає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд, що свідчить про незаконність проведення такого огляду.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку  вимоги апелянта не підлягають задоволенню. Фактично усі доводи апелянта є повторенням його позиції,  яку останній підтримував у суді першої інстанції. Усім цим доводам суд першої інстанції надав належну правову оцінку, з якою в повній мірі погоджується і апеляційний суд.
Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91). 
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).
Зокрема судом першої інстанції належним чином було досліджено наявність підстав для зупинки автомобіля ОСОБА_1 . Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 4), відповідно до якої  було констатовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке він і був зупинений працівниками поліції, що також узгоджується із наявним у матеріалах справи відеозаписом, на якому працівники поліції відразу після зупинки автомобіля повідомили водія, що він керує транспортним засобом  не будучи пристебнутим ремінем безпеки. Із зазначеного вище відеозапису  також вбачається, що працівниками поліції було констатовано то озвучено ОСОБА_1 перелік зовнішніх ознак на підставі яких у них виникли сумніви щодо його стану і які дали підстави для вимоги про проходження огляду, а саме розширення зіниць і тремтіння рук. Крім того з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неналежності стаканчику для забору аналізів, оскільки ємність   вже була розпакованою, однак погодився в подальшому на пропозицію помити вказаний стаканчик, задля  уникнення будь-яких сумнівів, що і було зроблено, після чого жодних сумнівів належності даної ємності не виявляв.
Також з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що також було констатовано судом першої інстанції, під час здійснення лікарем огляду, ОСОБА_1 жодного разу не сумнівався в його компетенції та не заявляв про недовіру лікарю. Після здійснення тесту, лікар зазначив що в сечі ОСОБА_1 виявлено позитивну реакцію на амфетамін. При цьому ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо результатів тесту. Також лікар не обмежився лише проведенням тесту сечі ОСОБА_1 та о 20:02 оглянув його, перевірив реакцію та виміряв тиск. В подальшому лікар видав працівникам поліції висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 , а направлення на огляд залишив в лікарні. Весь час після проведення тесту ОСОБА_1 не заперечував щодо результату тесту та не висловив жодного сумніву у його правильності.
З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що при складені протоколу про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 жодним чином не висловлював незгоду з результатами  проведеного аналізу. Апелянтом також належним чином не було підтвердженого його доводів стосовно неналежності чи невідповідності дій лікаря під час проведення огляду. 
Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена невідповідність дійсності тих обставин, якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу, відтак порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Таращанського районного суду Київської області від 08 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

Суддя                                                                                                             С.О. Журба