Номер провадження: 22-ц/813/5832/23 
Справа № 507/255/23
Головуючий у першій інстанції Вужиловський О.В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2023року, постановленого під головуванням судді Вужиловського О.В., повний текст рішення складений 25 квітня 2023 року, у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення святкової премії, -
в с т а н о в и в:
 
У лютому 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення святкової премії.
 
В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначав, що з 12.10.2016 року він перебуває у трудових правовідносинах з державним підприємством «Адміністрація морських портів України», а з 29.03.2019 року працює на посаді провідного юрисконсульта відділу претензійно-позовної роботи та роботи з виконавчими провадженнями Управління забезпечення взаємодії з органами корпоративного управління, представницьких функцій та нормотворчої діяльності апарату управління ДП «АМПУ».
В грудні 2018 року державним підприємством «Адміністрація морських портів України» було виплачено премію з нагоди Нового року обмеженому колу працівників апарату управління ДП «АМПУ» на підставі наказу державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 29 грудня 2018 року № 513-к «Про заохочення працівників». При цьому, йому вказана премія виплачена не була. Він вважав, що ДП «АМПУ» не дотрималось вимог ст. 21 КЗпП України, п.1.2 та 3.3.2 Колективного Договору в частині виплати йому заохочення у вигляді премії з нагоди свята Новий рік, оскільки святкова премія виплачується всім працівникам, а не окремому колу осіб.
За наведених підстав, просив задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача на його користь премію до святкування Нового року у розмірі 25300 грн.
Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 премію з нагоди святкування Нового року за 2018 рік в розмірі посадового окладу - 25300 грн.
Не погодившись з зазначеним рішенням суду, державне підприємство «Адміністрація морських портів України» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд ухвалив незаконне рішення без врахування установленого порядку, істотних обставин та умов ведення фінансово-господарської діяльності державного підприємства та розподілу повноважень сторін трудового договору.
Також апелянт зазначає, що позивачем пропущений строк позовної давності.
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду, та суд першої інстанції на підставі зібраних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду підлягає скасуванню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на момент видачі наказу від 29 грудня 2018 року № 513 «Про заохочення» позивач не був звільнений з роботи і на нього поширювалася дія 3.3.2 колективного договору трудового колективу апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України», при цьому будь-яких рішень із зазначенням причин не нарахування та невиплати зазначеної премії позивачу відповідачем не приймалися.
У зв`язку з чим, суд визнав можливим стягнути з відповідача на користь позивача премію з нагоди святкування Нового року за 2018 рік в розмірі посадового окладу - 25300 грн.
Однак, колегія суддів в повному обсязі не може погодитися з такими висновками суду, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що з 12.10.2016 року ОСОБА_1 перебуває у трудових правовідносинах з ДП «Адміністрація морських портів», а з 29.03.2019 року займає посаду провідного юрисконсульта відділу претензійно-позовної роботи та роботи з виконавчими провадженнями Управління забезпечення взаємодії з органами корпоративного управління, представницьких функцій та нормотворчої діяльності апарату управління ДП`АМПУ», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 19-21).
Наказом ДП «АМПУ» від 29.12.2018 № 513-к «Про заохочення працівників» відповідно до п. 3.3.2. Колективного договору трудового колективу апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на 2016-2018 роки, з метою матеріального заохочення працівників апарату управління ДП «АМПУ» на підставі рапортів керівників структурних підрозділів апарату управління ДП «АМПУ». За сумлінне відношення до виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, бездоганну та плідну працю та з нагоди Нового року заохочено премією у розмірі посадового окладу працівників апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» та філії «Днопоглиблювальний флот» ДП «АМПУ» згідно з наведеним у наказі переліком (а.с. 22-25).
Відповідно до п. 3.3.2 колективного договору адміністрація зобов`язується при наявності фінансової можливості преміювати та заохочувати працівників, а саме, зокрема до державних, релігійних, професійних та інших свят.
Згідно з п. 3.3.5 колективного договору адміністрація зобов`язується проводити виплати передбачені п.п. 3.3.1 – 3.3.4 Договору, залежно від фінансових можливостей з правом припинення, збільшення або зменшення їх з урахуванням результатів діяльності, крім обов`язкових, що передбачені законодавством України (а.с. 26-35).
Згідно наказу про заохочення працівників преміювання проводилося на підставі п. 3.3.2 Колективного договору трудового колективу апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на 2016 – 2018 роки .
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові та матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
За приписами ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.
Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.
Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Статтею 98 КЗпП передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.
З наведених норм Закону випливає, що премія відноситься до додаткової заробітної плати, встановлення її розміру є правом, а не обов`язком роботодавця.
Пунктом 3.3.5 Договору передбачено обов`язок проводити виплати, передбачені пунктами 3.3.1 - 3.3.4 Договору, залежно від фінансових можливостей ДП «АМПУ», з правом припинення, збільшення або зменшення їх з урахуванням результатів діяльності, крім обов`язкових, що передбачені законодавством України.
З викладеного вбачається, що виплата премій не є безумовною, а здійснюється з урахуванням фінансових можливостей підприємства.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про морські порти» адміністрація морських портів України - державне підприємство, утворене відповідно до законодавства, що забезпечує функціонування морських портів, утримання та використання об`єктів портової інфраструктури державної форми власності, виконання інших покладених на нього завдань безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту (адміністрація морського порту).
З урахуванням положень Закону України «Про морські порти» саме на ДП «АМПУ» покладено обов`язок щодо розвитку морської транспортної інфраструктури України й відновлення стратегічних об`єктів портової інфраструктури та інфраструктури загального користування, в тому числі й модернізація та будівництво портових потужностей є предковою для ефективного виконання робіт з обслуговування вантажів, пасажирів та суден в морських портах України.
З матеріалів справи вбачається, що у своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не дотримався вимог ст. 21 КЗпП України, п.1.2 та 3.3.2 Колективного Договору в частині виплати йому заохочення у вигляді премії з нагоди свята Новий рік, оскільки святкова премія виплачується всім працівникам, а не окремому колу осіб та просив задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача на його користь премію до святкування Нового року у розмірі посадового окладу.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що преміювання робітників відбулось за сумлінне відношення до виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, бездоганну і плідну працю та з нагоди святкування Нового року.
За наведених підстав, колегія суддів приходить висновку про те, що право встановлення надбавок та премій, належить саме до варіативних дискредиційних повноважень, в силу яких роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 року у справі № 1840/2970/18, а саме преміювання та встановлення відповідних надбавок проводиться у межах наявного фонду оплати праці та належить до дискреційних повноважень роботодавця. 
Отже, премії визначаються як з урахуванням прибутків, так і видатків, а також стратегією діяльності підприємства, та не є безумовним обов`язком адміністрації, що залишилося без належного врахування судом першої інстанції та виключає правові підстави до стягнення з державного підприємства на користь ОСОБА_2 преміальних винагород за сумлінне відношення до виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, бездоганну та плідну працю та з нагоди Нового року.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено порушення державним підприємством положень колективного договору в частині преміювання.
Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності, колегія суддів залишає без задоволення, оскільки погоджується з висновком суду про те, що позивачем у вказаній категорії справ строк звернення до суду з вимогою про стягнення святкової премії пропущений не був.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було прийнято до уваги, що ОСОБА_1 знаходився на лікарняному, а відповідно до п. 3.3.3. Колективного договору передбачено примірювання працівників, які знаходились які відпрацювали повний рік без періодів непрацездатності, колегія суддів вважає необґрунтованими, з підстав того, що наказ № 513-к був виданий відповідно до п. 3.3.2. колективного договору, в якому таке посилання відсутнє. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з неповним встановленням обставин, які мають значення длясправи, порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню, з відмовою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .
Дана справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії.
З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу державного підприємства «Адміністрація морських портів України» – задовольнити частково.
Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2023 року – скасувати.
Прийняти постанову.
Позов  ОСОБА_1 до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення святкової премії – залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 02 листопада 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова