УХВАЛА
 
06 листопада 2023 року 
м. Київ
справа № 753/7722/23-ц
провадження № 61-15477ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни та зобов`язати вчинити певні дії, заінтересована особа - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. 
Постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року залишено без змін. 
26 жовтня 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу (передано 30 жовтня 2023 року), у якій просить ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нову постанову про задоволення скарги.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що 
не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
У поданій касаційній скарзі представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не наводить передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судового рішення. 
Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення та обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
За таких обставин, представникові ОСОБА_1 - ОСОБА_2  необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги та її копію відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням обов`язкових підстав для такого оскарження.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року залишити без руху.
Надати представникові ОСОБА_1 - ОСОБА_2  для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                Б. І. Гулько