СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року                      м. Харків                    Справа № 922/3176/23  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя  Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,
представників сторін:
позивача - Хоміч А.А. на підставі довіреності №85 від 21.09.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5237 від 31.10.2018, Дребот І.А. на підставі довіреності №79 від 21.09.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №4960 від 31.01.2018, 
відповідача - Хом`як Р.В. на підставі довіреності №юр-18-1222 від 27.12.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 16.10.2018, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк" (вх.№1974Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2023, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Лавровою Л.С., дата складання повного тексту ухвали - 14.09.2023, у справі №922/3176/23 
за позовом Акціонерного товариства "Мегабанк", м. Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків,
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулось Акціонерне товариство "Мегабанк" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на свою користь 268 651, 26грн, що складається з 180 955, 10грн заборгованості по сплаті орендних платежів по договору оренди транспортного засобу №З5GKHZ1567-1 та 87 696, 16грн нарахованої пені.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 позов Акціонерного товариства "Мегабанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" залишено без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що під час розгляду справи №922/2566/22 суди усіх інстанцій дійшли єдиного висновку, що наявний між сторонами спір про стягнення заборгованості за договором оренди транспортних засобів №35GKHZ1567-1 від 14.11.2017, відповідно до умов цього договору з урахуванням третейської угоди (застереження), може бути розглянутий Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Слобожанська перспектива", оскільки позивач не надав достовірних відомостей про те, що третейська угода не може бути виконана.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не були взяті до уваги вказівки судів щодо наявності інших відомих банку адрес третейського суду, в тому числі за місцезнаходженням засновників, а також необхідності перевірити (підтвердити чи спростувати) наявність або відсутність третейського суду.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції встановлено, що позивач належним чином не підтвердив (відповідними доказами) вчинення ним дій, спрямованих на пошук суду (направлення запитів, листів, позову, отримання відповідей, відеофіксація, пояснення свідків тощо), і того, що такі дії виявилися безрезультатними через відсутність третейського суду за відомими адресами.
Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 у справі №922/3176/23 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, просить стягнути з відповідача.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що третейські суди не здійснюють правосуддя та не входять до системи судів загальної юрисдикції в силу приписів статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Позивач зазначає, що звернувся за захистом свого порушеного права до господарського суду, оскільки в умовах воєнного стану третейська угода не може бути виконаною, бо правосуддя мають здійснювати суди, що входять до системи судів загальної юрисдикції, та має легітимні сподівання на розгляд його позову. 
Позивач зазначає, що ним у даній справі надані докази, які не були досліджені у справі №922/2566/22, і доводять неможливість виконати третейську угоду.
Окремо апелянт просить врахувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 12.09.2023 у справі №2/1249-2021, якою відмовлено АТ "Мегабанк" у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, бо Постійно діючий третейський суд при Асоціації "Слобожанська перспектива" не надав на вимогу суду матеріали третейської справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Мегабанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 у справі №922/3176/23; встановлено відповідачу строк до 25.10.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 25.10.2023 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на "01" листопада 2023 р. о 15:30год.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 заяву представника Акціонерного товариства "Мегабанк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено судове засідання, призначене на "01" листопада 2023 о 15:30 годині, провести в режимі відеоконференції з представником позивача.
23.10.2023 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що Закон України "Про правовий режим воєнного стану" не обмежує діяльність третейських судів.
Відповідач вважає, що позивач не вчинив належних і достатніх дій, спрямованих на пошук суду за відомими адресами.
З огляду на викладене, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 - без змін.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 01.11.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції, представники апелянта підтримали вимоги апеляційної скарги, просять скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 у справі №922/3176/23 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення.
Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представники сторін висловили доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, визначений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.
Щодо наданого апелянтом додаткового доказу - роздрукованої з мережі Інтернет копії ухвали Полтавського апеляційного суду від 12.09.2023 у справі №2/1249-2021, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до положень статті 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Отже, за загальним правилом, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Позивач мав, належним чином користуючись своїми процесуальними правами, подати усі докази суду першої інстанції, зокрема разом з позовною заявою. 
Відповідач посилається на те, що вказана ухвала датована вже після постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали.
Апеляційним господарським судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, що є у вільному доступі в мережі Інтернет, численними ухвалами Полтавського апеляційного суду та Харківського апеляційного суду, датованими 2023 роком, відмовлено у задоволенні заяв АТ "Мегабанк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" з тих підстав, що ухвали про розгляд заяви про видачу виконавчого листа неодноразово надсилались до вказаного третейського суду, однак, третейський суд не надав суду відповідну справу. Судова кореспонденція із ухвалами про витребування матеріалів справи надіслана юридичній особі - Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Слобожанська перспектива" за її місцезнаходженням та повернута без вручення адресату із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".
Судова колегія зазначає, що копії судових рішень перебувають у вільному доступі у мережі Інтернет і суд не позбавлений права і можливості користуватися відомостями, що наведені у судових рішеннях, і враховувати їх.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, звертаючись з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по договору оренди транспортного засобу №З5GKHZ1567-1 від 14.11.2017, позивач вказував, що умовами укладеного між сторонами договору оренди транспортного засобу №35GKHZ1567-1 передбачено, що: "Сторони домовились, що всі спори, що виникають за цим Договором між Сторонами, підвідомчі третейським судам та не заборонені чинним законодавством України на момент підписання цього Договору, розглядаються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Слобожанська Перспектива" (далі - Третейський суд) у відповідності з його Регламентом. Сторони погоджуються, що розгляд спорів у Третейському суді буде здійснюватися одноособово. Сторони доручають Голові Третейського суду призначити третейського суддю зі списку суддів Третейського суду. Сторони ознайомленні з Регламентом Третейського суду" (пункт 9.1).
Позивач вказує, що листом від 15.08.2022 вих.№788 та повторно листом від 28.02.2023 вих.№3158 звертався до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська Перспектива" з проханням надати інформацію щодо функціонування третейського суду, порядку прийняття до розгляду позовних заяв та в цілому можливості здійснення судочинства. 
Відповідь на вказані листи Банком не отримано; як свідчить трекінги АТ "Укрпошта", листи повернуто за закінченням строку зберігання. 
З інформації, розміщеної в мережі Інтернет, Постійно діючий третейський суд при Асоціації "Слобожанська Перспектива" знаходиться за адресою:           м. Харків, вул. Донця Захаржевського,6/8. 
З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також вбачається, що Асоціація "Слобожанська Перспектива" розміщена за цією ж адресою. 
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.02.2023, залишеною без зміною постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 та постановою Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №922/2566/22, визначено, що наявний між сторонами спір про стягнення заборгованості за договором оренди транспортних засобів № 35GKHZ1567-1 від 14.11.2017, відповідно до умов цього договору з урахуванням третейської угоди (застереження), може бути розглянутий Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Слобожанська перспектива", тому оскільки відповідач у передбачених пунктом 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України порядку та строк подав суду заперечення проти розгляду спору у господарському суді, а матеріали справи не містять достовірних відомостей про те, що третейська угода не може бути виконана, у тому числі з наведених позивачем підстав (відсутності третейського суду за юридичною адресою), то позов АТ "Мегабанк" до ТОВ "Харківгаз Збут" про стягнення заборгованості підлягає залишенню без розгляду.
Разом з тим, у справі №922/2566/22 судом було встановлено, що АТ "Мегабанк" повідомляв суд, що є власником вказаного приміщення та 01.03.2020 відповідно до договору оренди №01/03-20 передало приміщення в оренду ТОВ "Асседо". Строк дії договору до 31.01.2023; наразі приміщення за актами приймання-передачі повернуто Банку. Тобто, AT "Мегабанк", як власнику приміщення, достеменно відомо про відсутність за вказаною адресою постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська Перспектива".
Звертаючись з позовом у даній справі №922/3176/23, окрім доказів, які були предметом дослідження у справі №922/2566/22, судом першої інстанції встановлено, що в якості додаткового підтвердження неможливості виконати третейську угоду позивач вказує, що він звертався до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська Перспектива" з позовною заявою до ТОВ "Харківгаз Збут", яка також повернута за закінченням строку зберігання; також вказує, що Банк є власником приміщення, адреса якого зазначена як адреса постійно діючий третейський суд при Асоціації "Слобожанська Перспектива", а саме: м. Харків, вул. Донця Захаржевського, 6/8, про що надав суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, та підтверджує відсутність за вказаною адресою жодних орендарів чи суборендарів.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 626, частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 5 Закону України "Про третейські суди" визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.
Приписами статті 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.
Статтею 12 Закону України "Про третейські суди" унормовано, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. 
Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.
Частиною 6 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
Як встановлено у частині 1 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті; 2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7 - 13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
У разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України заперечення проти вирішення спору в господарському суді, суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті. 
Господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди. 
Суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору. 
Як вбачається із матеріалів даної справи та надано оцінку судом у справі №922/2566/22, позивач у лютому 2023 року надсилав на адресу Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" лист вих.№3158 від 28.02.2023 щодо надання інформації стосовно функціонування третейського суду, порядку прийняття до розгляду позовних заяв та в цілому здійснення судочинства, який, однак, не був вручений третейському суду.
Крім того, врахувавши висновки судів у справі №922/2566/22, позивач надіслав на адресу Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" у березні 2023 року позовну заяву до АТ "Харківгаз Збут", яка також не була вручена третейському суду і повернута "за закінченням терміну зберігання".
Як зазначено вище, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, що є у вільному доступі в мережі Інтернет, численними ухвалами Полтавського апеляційного суду та Харківського апеляційного суду, датованими 2023 роком, відмовлено у задоволенні заяв АТ "Мегабанк" про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" з тих підстав, що ухвали про розгляд заяви про видачу виконавчого листа неодноразово надсилались до вказаного третейського суду, однак, третейський суд не надав суду відповідну справу. Судова кореспонденція із ухвалами про витребування матеріалів справи надіслана юридичній особі - Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Слобожанська перспектива" за її місцезнаходженням та повернута без вручення адресату із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".
Натомість, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень у період 2020-2021 років Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Слобожанська перспектива" приймалась низка рішень.
Обставини невручення кореспонденції позивача Постійно діючому третейському суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" були предметом дослідження судом і у справі №922/2566/22.
Поза увагою апеляційного господарського суду не можуть залишитись загальновідомі обставини введення в Україні воєнного стану, постійних обстрілів м. Харкова, наявність інших ризиків, пов`язаних зі збройною агресією рф.
Очевидно, що за наявності третейського застереження, позивач, однак, не може реалізувати своє право звернення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" з позовом до АТ "Харківгаз Збут" з метою вирішення спору.
Обґрунтованими є доводи апелянта щодо безпідставності висновків місцевого господарського суду стосовно пошуку позивачем інших імовірних адрес третейського суду.
В силу приписів статті 8 Закону України "Про третейські суди" місцезнаходженням постійно діючого третейського суду є місцезнаходження його засновника.
Засновником Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" є Асоціація "Слобожанська перспектива", адреса якої є: 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, будинок 6/8, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що міститься у матеріалах справи. 
Тобто, позивачем вчинено дії шляхом неодноразового звернення до третейського суду, та надано докази на підтвердження того, що за вказаною адресою місцезнаходження постійно діючого третейського суду, останній відсутній.
А чинне законодавство не пов`язує місцезнаходження третейського суду із місцезнаходженням засновників засновника (у даному випадку Асоціації "Слобожанська перспектива") третейського суду.
Судова колегія звертає увагу, що Верховним Судом у постанові від 06.06.2023 у справі №922/2566/22 зазначено, що залишення позову АТ "Мегабанк" без розгляду не позбавляє останнього права на звернення до господарського суду з іншим, в т.ч. аналогічним повернутому, позовом в установленому порядку із поданням суду належних доказів.
Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає надані позивачем докази щодо звернення до третейського суду із листом від 28.02.2023 та позовною заявою до ТОВ "Харківгаз Збут" належними доказами на підтвердження відсутності Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" за його місцезнаходженням.
Будь-яких доказів іншого матеріали справи не містять.
Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи відповідача, що йому не була надіслана копія позовної заяви, яку позивач направив на адресу третейського суду, оскільки предметом дослідження є не дотримання АТ "Мегабанк" вимог щодо оформлення позовної заяви, яка подається до третейського суду, а питання щодо наявності третейського суду за його місцезнаходженням і можливості позивача звернутись до нього.     
Судова колегія відхиляє доводи апелянта, що третейські суди не здійснюють правосуддя в силу приписів статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", однак враховує, що у сторін дійсно існує виключно можливість, а не обов`язок на звернення до третейського суду. Для такого звернення, необхідна наявність волі обох сторін, тобто наявність угоди про передачу даного (саме цього) спору на розгляд третейського суду.
При цьому, чинне законодавство України не позбавляє сторін права на вирішення спору саме господарським судом.
Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м`якого покарання від 02.11.2004 № 15-рп/2004).
Тому в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.
Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус судів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Господарському суду слід мати на увазі, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав, яке у спірних правовідносинах з об`єктивних причин не може бути реалізоване позивачем.
Таким чином, третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист.
Однак, місцевий господарський суд без врахування і надання відповідної оцінки наданих позивачем додаткових доказів неможливості звернутись до третейського суду, вже вдруге залишаючи позов АТ "Мегабанк" без розгляду вдався до надмірного формалізму, оскільки між сторонами існує спір, який безумовно підлягає вирішенню.
Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Враховуючи викладене, передчасність висновків суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду, не дослідження судом підстав неможливості позивачу звернутись до третейського суду, апеляційну скаргу АТ "Мегабанк" слід задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 у справі №922/3176/23 – скасувати, а справу №922/3176/23 направити Господарському суду Харківської області для продовження розгляду.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
При цьому, апеляційним господарським судом не встановлено порушення прав відповідача, оскільки суд апеляційної інстанції не вирішив спір по суті.
З цієї підстави і судові витрати відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не розподіляються.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, 280, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк"  задовольнити. 
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 у справі №922/3176/23 скасувати. 
Справу №922/3176/23 направити Господарському суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено 09.11.2023.

Головуючий суддя                                                                    Л.М. Здоровко

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

       Суддя                                                                                           В.В. Лакіза