ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10456/23 Справа № 243/12679/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мірошниченко Л. Є. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 243/12679/21
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання Юрченко Г.О.
сторони:
позивач  ОСОБА_1  
відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року, яке ухвалено суддею Мірошниченко Л.Є. поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,
УСТАНОВИВ:
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі за текстом ГУ ПФУ в Донецькій області), третя особа Приватний нотаріус Маріупольського районного нотаріального округу Геращенко М.В., про визнання права власності на спадкове майно та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 травня 2021 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території у місті Єнакієве Донецької області.
Зазначає, що його батько отримував пенсію, виплату якої було припинено з 2018 року, у зв`язку з чим за ним залишилась недоотримана та невиплачена за життя пенсія.
На виконання вимог ст. 1269 ЦК України ним, у встановлений законом шестимісячний строк подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини, на підставі якої 26 липня 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Геращенко М.В. відкрито спадкову справу № 68036836.
У відповідь на запит нотаріуса ГУ ПФУ в Донецькій області листами № 0500-1507-8/56557 від 19 серпня 2021 року та № 0500-150608/58430 від 26 серпня 2021 року повідомило, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку в органах Пенсійного фонду не перебуває, у зв`язку з чим надати інформацію про розмір недоотриманої пенсії не має можливості.
На звернення позивача до керівника ГУ ПФУ в Донецькій області від 23 вересня 2021 року надано відповідь за № 15806-15137/Б-15/8-0500/21 від 21 жовтня 2021 року, згідно з якою ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та мав статус внутрішньо переміщеної особи згідно з довідкою від 14 квітня 2014 року № 1422001114.
З відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області вбачається, що з 01 квітня 2018 року виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено на підставі протоколу комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконкомі Добропільської міської ради № 6 від 09 лютого 2018 року.
Листом ГУ ПФУ в Донецькій області № 0500-1506-8/89438 від 21 жовтня 2021 року надіслано приватному нотаріусу Геращенко М.В. відповідь, що на дату смерті ОСОБА_2 залишились суми недоотриманої пенсії, але означені суми не включаються до складу згідно зі ст. 61 Закону № 2262-ХІІ. Відомості про розмір недоотриманої пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області не надало, що перешкоджає нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину.
Позивач зазначає, що дії відповідача перешкоджають реалізації його права, як спадкоємця на отримання в порядку спадкування пенсії, недоодержаної за життя його померлим батьком.
У зв`язку з викладеним, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, а саме пенсію, яка була призначена та належала його батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була отримана ним за життя за період з квітня 2018 року по березень 2021 року в сумі 108 975,32 гривень та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на його користь суму пенсії, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою ним за життя у період з квітня 2018 року по березень 2021 року в сумі 108 976,32 гривень, а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 908 гривень.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2023 року рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 18 жовтня 2023 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач згідно норм чинного національного законодавства має право на отримання, в порядку спадкування за законом призначеної, але не виплаченої пенсії його батька. Судом першої інстанції достовірно встановлено, що у період з 01 квітня 2018 року по 07 березня 2021 року (дату смерті) його батьку ОСОБА_2 пенсія не виплачувалася з підстав, не передбачених законом, отже вважає, що вказана пенсія є такою, що належала йому на праві власності, але не була отримана ним за життя. Висновки суду про те, що ОСОБА_2 після смерті не залишились суми недоотриманої пенсії, не відповідають на вимогам діючого законодавства, ні матеріалам справи. Враховуючи, що розмір встановленої ОСОБА_2 щомісячної пенсії складав 3 027,12 гривень, протягом всього періоду з моменту призупинення виплати пенсії до його смерті від мав право отримувати щомісячну пенсію в розмірі не менше наведеного. Посилається, що період, протягом якого пенсія його батьку не виплачувалася, складає 36 місяців. Відтак, сума пенсії за вказаний період становить 108 976,32 гривень. (3 027,12 х 36)
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на переконання представника відповідача, апеляційну скаргу позивача - залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по справі, з наступних підстав.
Матеріалами справи установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єнакієве Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 року, актовий запис № 694.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 . Серії НОМЕР_2 його батьком є ОСОБА_2 .
Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 травня 2021 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території у місті Єнакієве Донецької області.
З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65737765 від 26 липня 2021 року виданим Приватним нотаріусом Геращенко М.В. вбачається, що була здійснена реєстрація спадкової справи № 68036836 після смерті ОСОБА_2 .
З відповіді Відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Донецькій області від 19 серпня 2021 року вбачається, що надати інформацію про наявність недоотриманої пенсії ОСОБА_2 немає можливості у зв`язку з тим, що на обліку у відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) він не перебував.
З листа Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 21 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та мав статус внутрішньо переміщеної особи згідно з довідкою від 14 листопада 2014 року № 1422001114. З 01 квітня 2018 року виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено на підставі протоколу комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконкомі Добропільської міської ради № 6 від 09 лютого 2018 року. Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а заява про нарахування та виплату його недоотриманої пенсії до ГУ ПФУ не надходила, підстави для виплати недоотриманої пенсії відсутні у зв`язку зі спливом 6-місячного терміну звернення.
Також з листа Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 21 жовтня 2021 року, адресованого приватному нотаріусу Маріупольського районного нотаріального округу Геращенко М. вбачається, що на дату смерті у гр. ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) залишились суми недоотриманої пенсії, але означені суми не включаються до складу спадщини згідно ст. 61 Закону України № 2262.
Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції були досліджені копії матеріалів з макету пенсійної справи ОСОБА_2 № 0503009933 (МВС), які були надані на розгляд суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
З протоколу ГУ ПФУ в Донецькій області за пенсійною справою – 0503009933 (МВС) від 15 червня 2016 року ОСОБА_2 призначено пенсію згідно Закону України № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, загальний розмір якої за справою щомісячно з 30 вересня 2011 року в сумі 3027,12 гривень довічно.
З довідки про доходи пенсіонера ОСОБА_2 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області вбачається, що сума нарахованої та виплаченої пенсії за період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2021 року складає: 3027,12 гривень, зокрема, за березень 2018 року нараховано та виплачено 3 027,12 гривень.
Згідно довідки від 14 листопада 2014 року № 142200114 про взяття на облік особи, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції слідує, що ОСОБА_2 проживав у м. Єнакієве та перемістився з тимчасово окупованої території в м. Добропілля.
Згідно Витягу з протоколу № 6 виконавчого комітету Добропільської міської ради було вирішено відмовити у призначенні (поновленні) внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_2 соціальних виплат відповідно до законодавства, враховуючи дію постанови КМУ від 08 червня 2016 року № 365.
Отже, з пенсійної справи вбачається, що ОСОБА_2 була призначена пенсія в сумі 3027,12 гривень на місяць, яка виплачена по 31 березня 2018 року, та на підставі Атестата № 1347 від 02 березня 2018 року йому було припинено виплату пенсії по причині «до з`ясування».
Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у нього, як спадкоємця першої черги після смерті батька, права на спадкування недоотриманої суми пенсії.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що спеціальним законом, який підлягає до застосуванню до спірних правовідносин, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нормами якого встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні, зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини на загальних підставах. Оскільки ОСОБА_2 за життя не здійснено пенсійних нарахувань починаючи з 01 квітня 2018 року до 07 березня 2021 року, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не набув право на отримання не нарахованої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2018 року до 07 березня 2021 року.
Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
За змістом частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Відповідно до статті 1227 ЦК України, до складу спадщини входять суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі
№ 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту – смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї – спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
Право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові
від 31 жовтня 2022 року у справі № 727/12371/21, припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом.
Судом установлено, що позивач прийняв спадщину після ОСОБА_2 .
З листа Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 21 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та мав статус внутрішньо переміщеної особи згідно з довідкою від 14 листопада 2014 року № 1422001114. З 01 квітня 2018 року виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено на підставі протоколу комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконкомі Добропільської міської ради № 6 від 09 лютого 2018 року. Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а заява про нарахування та виплату його недоотриманої пенсії до ГУ ПФУ не надходила, підстави для виплати недоотриманої пенсії відсутні у зв`язку зі спливом 6-місячного терміну звернення.
Також з листа Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 21 жовтня 2021 року, адресованого приватному нотаріусу Маріупольського районного нотаріального округу Геращенко М. вбачається, що на дату смерті у гр. ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) залишились суми недоотриманої пенсії, але означені суми не включаються до складу спадщини згідно ст. 61 Закону України № 2262.
З протоколу ГУ ПФУ в Донецькій області за пенсійною справою – 0503009933 (МВС) від 15 червня 2016 року ОСОБА_2 призначено пенсію згідно Закону України № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, загальний розмір якої за справою щомісячно з 30 вересня 2011 року в сумі 3027,12 гривень довічно.
З довідки про доходи пенсіонера ОСОБА_2 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області вбачається, що сума нарахованої та виплаченої пенсії за період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2021 року складає: 3027,12 гривень, зокрема, за березень 2018 року нараховано та виплачено 3 027,12 гривень.
Згідно довідки від 14 листопада 2014 року № 142200114 про взяття на облік особи, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції слідує, що ОСОБА_2 проживав у м. Єнакієве та перемістився з тимчасово окупованої території в м. Добропілля.
Згідно Витягу з протоколу № 6 виконавчого комітету Добропільської міської ради було вирішено відмовити у призначенні (поновленні) внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_2 соціальних виплат відповідно до законодавства, враховуючи дію постанови КМУ від 08 червня 2016 року № 365.
Отже, з пенсійної справи вбачається, що ОСОБА_2 була призначена пенсія в сумі 3027,12 гривень на місяць, яка виплачена по 31 березня 2018 року, та на підставі Атестата № 1347 від 02 березня 2018 року йому було припинено виплату пенсії по причині «до з`ясування».
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи з вищенаведених норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Першого протоколу до неї, з огляду на те, що в разі застосування обмеження, визначеного в ст. 46 Закону, позивач невиправдано буде позбавлений державою права на майно, яке отримав у спадщину в передбачений Законом спосіб, а відповідно мав законні сподівання, що розмір пенсії, що за життя належав його батькові, буде виплачено в повному обсязі.
Таким чином, встановивши, що позивач є спадкоємцем за законом на спадкове майно - нараховану, але невиплачену пенсію ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного йому спадкового майна, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі шляхом визнання за позивачем правоа власності на спадкове майно за законом, а саме пенсію, яка була призначена та належала його батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була отримана ним за життя за період з квітня 2018 року по березень 2021 року в сумі 108 975,32 гривень та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на його користь суму пенсії, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою ним за життя у період з квітня 2018 року по березень 2021 року в сумі 108 976,32 гривень.
Відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір по справі в розмірі 908 грн., при поданні апеляційної скарги спалчено 1 634,64 грн судового збору тому, оскільки позовні вимоги підлягають задоволені в повному обсязі, тому колегія суддів приходить до переконання, що витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 2 542,64 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 367, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення по справі.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію  ОСОБА_2 в розмірі 108 976 (сто вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн 32 коп за період з квітня 2018 року по березень 2021 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 108 976 (сто вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн 32 коп, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , за період з квітня 2018 року по березень 2021 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 2 542 (дві тисячі п`ятсот сорок дві) грн. 64 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 20 грудня 2023 року. 

Головуючий: 

Судді: