ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/175/23  Номер провадження 33/814/1783/23	Головуючий у 1-й інстанції ЗОРІНА Д. О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Охмака Валентина Івановича на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 жовтня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 22.11.2022 року о 10 год. 51 хв. по вулиці Небесної Сотні, будинок 2 в місті Кременчуці, він керував транспортним засобом ГАЗ 2752, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством в медичному закладі. 
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Охмак Валентин Іванович, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 20 жовтня 2023 року, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, тому вимога працівника поліції щодо проходження огляду була безпідставною.
Крім того, посилається на те, що перший раз результат тесту був негативний, але працівники поліції змусили його пройти ще раз, що не передбачено інструкцією про порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Разом із тим, посилається на те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ним транспортним засобом.
Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що у судовому засіданні не був присутнім, копію оскаржуваної постанови отримав 02.11.2023 року, тому подав апеляційну скаргу 06.11.2023 року.
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як такий, що був пропущений з поважних причин, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.11.2022 року о 10 год. 51 хв. по вулиці Небесної Сотні, будинок 2 в місті Кременчуці, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2752, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством в медичному закладі. 
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 385776, висновком лікаря-нарколога № 970 від 08.12.2022 про перебування водія ОСОБА_1 22.11.2022 року о 10 год. 51 хв. в стані наркотичного сп`яніння.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_2 не виконав вимоги п.2.9а ПДР України.
Доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, тому вимога працівника поліції щодо проходження огляду була безпідставною, суд відхиляє, з огляду на наступне.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 після перевірки реагування його зіниць на світло та кольору забарвлення обличчя, було повідомлено, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і було запропоновано поїхати в лікарню для проведення огляду у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 погодився.
Твердження апелянта щодо того, що перший раз результат тесту був негативний, але працівники поліції змусили його пройти ще раз, що не передбачено інструкцією про порядок проведення огляду на стан сп`яніння, суд відхиляє, зважаючи на наступне.
Із відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 в лікарні здав сечу для проведення експрес-тесту на вміст наркотичних речовин, лікар після аналізу повідомив, що певних речовин не виявлено. Працівники поліції зазначили лікареві, що потрібно провести тест на вміст в організмі ОСОБА_1 амфетамінів. Лікар провів цей тест і результат був позитивний, із чим ОСОБА_1 не погодився. Після цього ОСОБА_1 іще раз здав сечу для відправки на аналіз в обласній лабораторії в Полтаві.
Відповідно до висновку №970 від 08.12.2022 року ОСОБА_1 перебував в стані фенілалкіламінового сп`яніння (а.с.2).
Твердження апелянта щодо того, що матеріали справи не містять доказів факту керування ним транспортним засобом, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де він біля свого автомобіля заявляє, що його протиправно зупинили та вимагають проведення огляду на стан сп`яніння. Іншими доказами у справі або матеріалами, доданими до апеляційної скарги, факт керування ОСОБА_1 зазначеним вище транспортним засобом не спростовується.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Охмака Валентина Івановича задоволенню не підлягає. Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 20 жовтня 2023 року – задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Охмаку Валентину Івановичу строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Охмака Валентина Івановича – залишити без задоволення.
Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 жовтня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                         Г.Л. Карпушин