П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/5458/22	

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – ГУ ПФУ в Одеській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №33/36-601 від 07.06.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області».
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №33/36-601 від 07.06.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», з урахуванням раніше проведених виплат. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Рішення суду набрало законної сили 28.06.2022.

26.12.2022 ГУ ПФУ в Одеській області, на виконання рішення суду, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 07.06.2021 за №33/36-601 провело ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.12.2019.
Сума заборгованості, що належала виплаті ОСОБА_1 за період з 01.12.2019 по 31.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум, склала 194 993,53 грн.
Дана сума обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації та повинна бути виплачена ОСОБА_1 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

29.05.2023 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, в якій, остання, просить замінити стягувача – ОСОБА_1 у виконавчому провадженні у справі №420/5458/22 на неї як правонаступника.
В обґрунтування даної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.
Під час його життя, як стверджує заявниця, ГУ ПФУ в Одеській області не виконало, в повному обсязі, судове рішення у справі №420/5458/22, що підтверджується розрахунком пенсійного органу від 26.12.2022 та його листом від 19.05.2023 про те, що заборгованість за пенсійними виплатами становить 194 993,53 грн.
ОСОБА_2 зазначає, що є дружиною ОСОБА_1 що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та довідкою Об`єднання багатоквартирного будинку «Вільямса, 59-К» про сумісне проживання з 09.10.2011 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
На переконання заявниці спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження – задоволено.
Замінено стягувача у справі № 420/5458/22 з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на правонаступника - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 як дружина померлого ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», має право на отримання недоодержаних виплат свого чоловіка.
Суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів стосовно виплати органом Пенсійного фонду ОСОБА_1 за його життя заборгованості з пенсії, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5458/22.
За таких фактичних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Одеській області в апеляційній скарзі, посилаючись на помилкове застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову – про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 .
В обґрунтування апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області зазначає, що під час постановлення оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не врахував, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва та, відповідно, і заміну сторони у виконавчому провадженні.
Скаржник також звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідно до статті 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Окрім цього, скаржник зауважує на тому, що заявниця не надала до суду відповідних доказів (свідоцтва про право на спадщину), з яких би вбачалось, що вона набула право на все майно (або відповідну частину ) свого чоловіка — ОСОБА_1 , в зв`язку з чим, відсутні підстави для заміни в цій справі сторони її правонаступником.

ОСОБА_2 правом подання відзиву не скористалась.

Враховуючи, що учасники справи клопотання про розгляд справи за їх участі не подавали, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Позивач у справі 420/5452/22, ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , виданого 24.01.2023.
Заявник, ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія НОМЕР_4 від 22.04. 2006.
Згідно листа ГУ ПФУ в Одеській області від 19.05.2023   виплата пенсії позивачу припинена з 01.02. 2023 у зв`язку з його смертю.  
Нарахована ОСОБА_1 , на підставі рішення суду у справі №420/5458/22,  заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.12.2019 по 31.12.2022 в сумі 194 993,53 грн. належала виплаті після виділення відповідних коштів на її погашення з державного бюджету України. 
Станом, на дату смерті ОСОБА_1 , тобто на 12.01.2023, зазначена заборгованість не виплачена і заявниця вважає, що має  право на її отримання.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області зазначає, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно з частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Частина четверта статті 379 КАС України передбачає, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої, до правонаступника, переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Зміст статті 61 Закону № 2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Так, згідно зі статтями 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Стаття 1227 ЦК України, в свою чергу, визначає, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.
Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права.
У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. 
Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для заміни сторони/стягувача у виконавчому провадженні.
Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 травня 2023 року по справі №420/288/21, яка згідно положень статті 242 КАС України має бути врахована при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому скарга має бути задоволена.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №420/5458/22.

Керуючись статтями: 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року – скасувати.
Ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання судового рішення по справі №420/5458/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Ю. М. Градовський

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 07.12.2023.