Номер провадження: 33/813/1085/23
Номер справи місцевого суду: 522/14884/22 
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І. 
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І. 
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю., 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Фальковського Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеса від 17 травня 2023 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 17 травня 2023 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн (а. с. 38-40).
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Фальковський Андрій Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеса від 17 травня 2023 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у даній справі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так як керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху транспортного засобу, також розуміється як вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху до зупинки. Проте у відеозаписі наданому працівникам поліції, відсутні докази керування останньою транспортним засобом, адже факт зупинки ОСОБА_1 зафіксовано як перебування останньої біля транспортного засобу, не приводячи його в рух. Разом з тим, апелянт вказує, що інформація щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в протоколі невірна, адже ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, проте не відмовлялася від проходження даного огляду в медичному закладі, що в свою чергу зафіксовано на відеозаписі (а.с. 43-47).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.06.2023 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 50-51).
Судове засідання не одноразово відкладалося з метою надання представником апелянта додаткових письмових пояснень та вчинення дій щодо додаткове витребування відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який надійшов на адресу суду 20.07.2023 року (а.с. 61-62). Окрім того, судове засідання неодноразово відкладалося за клопотанням представника апелянта про відкладення розгляду справи, посилаючи на знаходження апелянта на лікарняному (а.с. 66-70, 83-87).
В судовому засіданні 13.11.2023 року був присутнім апелянт та його представник, апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, просили оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити.
Дослідивши матеріали справи, наведенні доводи апелянта, апеляційним судом встановлено наступне.
Приймаючи оскаржувану постанову щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив із того, винна останньої у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення: відеозаписами поліцейських, звідки вбачаються обставини, зазначені в протоколі про адміністративне порушення, а саме: знаходження ОСОБА_1 за кермом автомобіля NissanMicra, номерний знак НОМЕР_1 , та її відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Що стосується пояснень ОСОБА_1 щодо обставин подій, що відбувалися в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, то на думку суду вони спростовуються долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудних боді камер працівників поліції.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 360701 встановлено, що ОСОБА_1 10.10.2022 року близько 02 год. 05 хв. в м. Одеса по вулю Педагогічна, 17 керувала транспортним засобом Nissan Micra, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені в протоколі обставини подій, що відбувалися в день складення протоколу підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, наявним в матеріалах справи та безпосередньо поясненнями ОСОБА_1 , зафіксованими на вказаний відеозапис (а.с. 4, 61-62). Згідно даного відеозапису, в момент коли до ОСОБА_1 підійшли працівники патрульної поліції, остання перебувала на стороні водійського сидіння, при цьому з ввімкненим на транспортному засобі світлом. В подальшому, після здійснення працівникам поліції необхідних дій щодо встановлення відомостей відносно даної особи, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» (03 хв. 57 сек.), у зв`язку із наявність відповідних ознак алкогольного сп`яніння (а саме запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів), однак остання від проходження такого огляду категорично відмовилася, зазначивши «нічого проходити не збираюся», що також в повній мірі фіксується відеозаписом. Потім, згідно 04 хв. 01 сек. відео, у зв`язку із такою відмовою, було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 також відмовилася. При цьому, на запитання працівника поліції щодо вживання алкогольних напоїв остання повідомила, що «вживала вчора». В подальшому у зв`язку із цим за наявності відповідних ознак алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснювалася процедура проходження такого огляду, проте остання категорично відмовлялася від проходження будь-якого огляду (07 хв. 40 сек., 41 хв. 50 сек.) та подекуди навіть ігнорувала такі пропозиції, що також вбачається із наявного в матеріалах відеозапису. 
Разом з тим, слід зазначити, що безпосередньо ОСОБА_1 також було надано відповідні пояснення щодо руху транспортного засобу, а саме звідки вирушила та кули прямувала, котрі також зафіксовано на наявний в матеріалах спарив відеозапис. Зазначені пояснення, враховуючи при цьому місце розташування транспортного засобу, на якому в свою чергу було ввімкнене світло, в своїй сукупності підтверджуються факт керування останньою вказаним в протоколі автомобілем. При цьому, щодо наявності інших відповідних життєвих обставин, на які апелянт посилається безпосередньо в апеляційній скарзі, остання працівників поліції про їх наявність не повідомляла протягом всього періоду здійснення відео фіксації, а їх існування належними та обґрунтованими доказами не підтвердила. 
Згідно вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Тобто, враховуючи вищезазначені обставини справи в своїй сукупності, працівниками поліції в повній мірі було дотримано вимоги Інструкції, затвердженої Наказом Міністерством внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, щодо порядку огляду на стан сп`яніння, згідно положень якої такому огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння (п.3 розділу І Інструкції) є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). Разом з тим, згідно положень п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими (п. 2 розділ І).
Стосовно інших доводів апелянта, слід зазначити, що положеннями ст. 265-1 КУпАП передбачено право тимчасового вилучення посвідчення водія, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Безпосередньо порядок здійснення такого вилучення визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1086 «Про затвердження порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення» (із внесеним змінами). Згідно п. 2, тимчасове вилучення посвідчення водія на транспортний засіб здійснюється поліцейським шляхом вилучення посвідчення водія, виготовленого на бланку, та/або внесення інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія ОСОБА_1 було надано для перевірки працівникам поліції у застосунку «Дія», тобто в даному випадку передбачено саме порядок внесення запису до відповідного реєстру. Тому за відсутності надання такого посвідчення у вигляді картки, відповідне вилучення такого документа не відбулося, що вбачається також із відмітки у протоколі щодо тимчасового вилучених документів (а.с. 3).
Таким чином, оскільки наведені доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваної постанови без змін.
На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Фальковського Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеса від 17 травня 2023 року – залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                  А.І. Дришлюк