Справа № 456/918/22                                Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В. 
Провадження № 22-ц/811/3074/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.
з участю представників позивачки ОСОБА_1 -адвокатів Кусь Ю.О., Мазура В.В., представника ПП «Кадекс «-адвоката Манько Т.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №456/918/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Мазура Василя Васильовича на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна страхова компанія», Приватного підприємства «Кадес»,- про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки
в с т а н о в и в :

11.03.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь майнову шкоду в розмірі 47904,98 гривень, моральну шкоду в розмірі 6500,00 гривень, шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілої в розмірі 2411,01 гривень, послуги евакуатора в розмірі 6000,00 гривень, послуги паркування в розмірі 12250,00 гривень, послуги експерта у розмірі 3900,00 гривень; стягнути з Приватного підприємства «КАДЕС» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4172,62 гривень, моральну шкоду в розмірі 150000,00 гривень, послуги транспортного перевезення у розмірі 23626,20 гривень, послуги перекладача у розмірі 800,00 гривень, послуги нотаріуса в розмірі 460,00 гривень, витрати на проживання в розмірі 4200,00 гривень, судові витрати віднести на відповідачів.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.06.2021 близько 14:45 в с. Гірне Стрийського району Львівської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «MAN LX TGA», н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки «Krone SDP 27», н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної відстані та здійснив наїзд на автомобіль марки «Renault Modus», н.з. Республіки Італія НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого остання отримала множинні тілесні ушкодження, з якими була госпіталізована до Стрийської ЦРЛ у Львівській області. 
Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.07.2021 у справі №447/2192/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності.
Внаслідок даної ДТП автомобіль марки «Renault Modus», н.з. Республіки Італія НОМЕР_3 , отримав значні технічні пошкодження і згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № 145-21 від 09.06.2021 визнаний фізично знищеним. При цьому, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля «RENAULT Modus», внаслідок його аварійного пошкодження у ДТП становила 134172,62, що є майновою шкодою для потерпілої. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль марки «MAN LX TGA», р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , належить Приватному підприємству «КАДЕС», якому також належить причіп марки «Krone SDP 27», н.з. НОМЕР_2 , який перебував у складі автопоїзда з автомобілем марки «MAN LX TGA», н.з. НОМЕР_1 . Цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «MAN LX TGA», н.з НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Відповідно до страхового полісу страхова сума (ліміт цивільної відповідальності) на одного потерпілого за шкоду життю і здоров`ю становить 260000 гривень і за шкоду майну - 130000 гривень. 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду оскаржив представник позивача-адвокат Мазур В.В.
В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та необгрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що винуватцем ДТП та його роботодавцем не відшкодовано жодних витрат, які позивачка понесла у зв`язку з ДТП. Невідшкодованими залишилась майнова шкода в розмірі 47904,978, послуги паркування в розмірі 12250 грн., послуги транспортного перевезення у розмірі 23626,20, послуги перекладача в розмірі 800 грн. послуги нотаріуса в розмірі 460 грн., послуги проживання в розмірі 4200 грн., а також витрати на правничу допомогу. Зазначені витрати підтверджені належними доказами (с.с.72-91 т.1). Витрати на лікування становлять 2411,01 та документально підтверджені (а.с.66,67), однак суд з невідомих причин не взяв зазначені докази до уваги. Зазначені докази підтверджують заподіяння позивачці моральної шкоди у зв`язку з ДТП, яку вона оцінила у 150000 грн., яку слід стягнути з роботодавця винної особи ПП «Кадекс» в силу положень ст.1172 ЦК України. Внаслідок отриманимх травм ОСОБА_3 зазнала сильного фізичного болю, а також душевних страждань, тривалий час перебувала на лікуванні , постійно відчувала фізичні болі, а також знаходилась у морально –пригніченому стані. Від отриманих травм вона перенесла серйозний стрес, її постійно супроводжувало почуття тривоги, страху, а також негативного настрою. Суд першої інстанції зазначених доводів не описав та не врахував при вирішенні спору, що суперечить не тільки завданню цивільного процесу, а й вимогам щодо складання рішень у справі. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. 
Представником відповідача ПП «Кадес»- адвокатом Манько Т.О. надано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що відповідач ПП «Кадес» заперечує проти апеляційної скарги в повному обсязі, оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі досліджених всіх обставин, які підтвердженими доказами.
Представник відповідача ПрАТ «УПСК»-адвокат Овчаренко Р.В. у наданому відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи апеляційної скарги. Зазначає, що мотиви та підстави зазначені у даній скарзі щодо скасування оскаржуваного рішення є безпідставними та необгрунтованими, а судове рішення першої інстанції відповідає завданню цивільного судочинства, ухвалене судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі дослідження всіх обставин справи. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Мазура В.В. та Кусь Ю.О., заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідача ПП «Кадес»-адвоката Манько Т.О., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Матеріалами справи та судом встановлено, що 05.06.2021 року біля 13:50 год. В с.Гірне Стрийського району Львіваської області на автодорозі Київ-Чоп 627 км-700м ОСОБА_2 , керуючи сідловим тягачем «MAN» н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE» н.з. НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Modus» н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 , яка внаслідок інерційного руху здійснила зіткнення з напівпричепом марки «Krone» н.з. НОМЕР_6 , який рухався попереду, під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_1 -тілесні ушкодження.
Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 29.07.2021, винуватцем зазначеної ДТП, яка мала місце 05.06.2021 визнано ОСОБА_2 , водія-експедитора ПП «Кадес» ( а.с.21 т.1).
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «MAN» н.з. НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ «УПСК», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8268180 від 15.09.2020, відповідно до якого страхова сума (ліміт цивільної відповідальності) на одного потерпілого за шкоду життю та здоров`ю становить 260 000,00 грн., за шкоду майну-130 000,00 грн. (а.с.19 т.1).
Цивільно-правова відповідальність напівпричепа марки « Krone» н.з. НОМЕР_2 застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7757432 від 02.07.2020, відповідно до якого страхова сума ( ліміт цивільної відповідальності» на одного потерпілого за шкоду життю і здоров`ю становить 260 000 гривень, за шкоду майну- 130 000,00 грн., франшиза-1500,00 грн. (а.с. 20т.1).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 , виданого в Республіці Італія, автомобіль марки «RENAULT Modus» реєстраційний номер НОМЕР_5 належить позивачці ОСОБА_1 (а.с.14-16 т.1).
Цивільно-правова відповідальність автомобіля належного ОСОБА_1 застрахована у страховій компанії Конте.ит (зелена карта) № 10000003140470.
Згідно висновку експерта №145 судової транспортно-товарознавчої експертизи від 09.07.2021, складеної судовим експертом Вербовим В.В., вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику «RENAULT Modus 1.2і» р.н. НОМЕР_5 внаслідок його аварійного пошкодження у ДТП у зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля перевищує його вартість до пошкодження і відповідно проводити його повноцінне ремонтне відновлення економічно недоцільно, визначається у розмірі його вартості на момент до цього пошкодження, яка з врахуванням характеристик, показників його стану на той час, що можливо було встановити при експертному огляді 16.06.2021 вже аварійно-пошкодженого автомобіля в цінах станом на момент ДТП 05.06.2021 становила 134 172, 62 грн. Відновлювати досліджуваний автомобіль, власником якого є позивачка ОСОБА_1 , з технічної точки зору економічно недоцільно ( а.с.22-65 т.1). 
Відповідно до Виписки-епікризу № 3743 ОСОБА_1 з 05.06.2021 по 09.06.2021 перебувала на лікуванні в Стрийській ЦРЛ з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій, осадження м`яких тканин голови, обличчя, забій шийного відділу хребта, забій грудної клітки, підшкірні гематоми лівого плеча, передпліччя ( а.с.66 т.1).
Представником позивачки ОСОБА_1 –адвокатом ОСОБА_5 долучено до матеріалів справи квитанції про оплату медикаментів та отриманих медичних послуг у період з 07.06.2021 по 09.06.2021 на суму: 308,50 грн.; 168,50 грн.; 1700,00 грн., 217.60 грн.
Згідно Акту виконаних робіт №2 від 05.06.2021, №13 від 23.06.2021 та товарними чеками від 05.06.2021 та 23.06.2021 підтверджується оплата ОСОБА_1 . ФОПу ОСОБА_6 послуг евакуатора на загальну суму 6000,00 грн. (а.с.68-70 т.1).
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №32 від 23.02.2022 ОСОБА_1 оплатила ПП ОСОБА_7 12 250,00 грн. за послуги стоянки автомобіля з 23.06.2021 по 23.02.2022 (а.с. 72-73 т.1).
Згідно квитанції №13 від 18.11.2021 ОСОБА_1 оплатила 1940,40 грн. за надання висновку про форс-мажорні обставини (а.с.74-75т.1).
Квитанціями до прибуткового касового ордера від 09.06.2021 та від 19.11.2021 підтверджується оплата ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_8 4200,00 грн. за послуги проживання протягом 5 діб з 09.06.2021 в розмірі 3500 грн. та 19.11.2021 в розмірі 700,00 грн. (а.с.76-79т.1).
Долучені проїзні квитки підтверджують оплату проїзду позивачки до м.Одеси, Санремо
(а.с.89-91т.1).
11.08. 2021 ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування ( а.с.190-192 т.1).
Відповідно до страхового акту та розрахунку страхового відшкодування розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 визначено в сумі 82 095,02 грн. (а.с. 196-197 т.1) та виплачено позивачці ПрАТ «УПСК» згідно платіжного доручення №21409 від 30.11.2021 (а.с. 201 т.1).
Ринкова вартість пошкодженого автомобіля марки «RENAULT Modus1.2і» р.н. НОМЕР_5 після ДТП відповідно до аварійного сертифікату №45-D/93/4 від 05.06.2021 складає 62977.60 грн. (а..198-200т.1).
З доводів позовної заяви, пояснень представника позивачки-адвоката Мазур В.В. та ОСОБА_9 , позивачка звернулася для відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок джерела підвищеної небезпеки та витрат, пов`язаних з наданням послуг експерта, евакуатора, витрат на лікування, проїзд.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог повністю, судом першої інстанції дано детальний аналіз з приводу кожної із вимог та зазначено, що з урахуванням принципу змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на кожну із сторін. Судом належно досліджені та оцінені надані докази в їх сукупності та кожний окремо на достовірність та допустимість та суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За положеннями ч.3ст.12, ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6ст.81 ЦПК).
Матеріалами справи та судом належно встановлено, що відповідачем -1 ПрАТ «УПСК» здійснено виплату страхового відшкодування у повному обсязі за пошкодження ТЗ «Renault Modus» н.з. НОМЕР_5 , в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон).
Відповідно до умов ст.ст. 12,30 Закону відшкодуванню за шкоду, пов`язану з пошкодженням ТЗ підлягала наступна сума: 134 172,62 грн. (вартість ТЗ до ДТП згідно Висновку судового експерта №145) – 61 977,60 грн. ( вартість ТЗ після ДТП). Згідно аварійного сертифікату № 45-D/93/4 =72 195,00). Доказів перебування пошкодженого ТЗ на суму 72 195,00 грн., які позивачка просить стягнути суду не надано. В суді апеляційної інстанції представниками позивачки зазначено, що пошкоджений ТЗ ОСОБА_1 евакуйовано за кордон, однак доказів зазначеного не надано. Відтак, суд приходить до висновку, що ПрАТ «УПСК» відшкодувала вартість пошкодженого ТЗ в межах встановленого ліміту.
Щодо доводів апеляційної скарги про стягнення витрат на евакуацію ТЗ, то такі виплачені ПрАТ «УПСК» у розмірі 6 000,00 грн. (3200,00 грн.+ 2 800,00 грн.= 6 000,00 грн.) на підставі ст.29 Закону та відповідно до наданих позивачкою документів про витрати, а саме: Акт виконаних робіт №12 від 05.06.2021 року та товарний чек від 05.06.2021 року на суму 3 200,00 грн.; Акт виконаних робіт №13 від 23.06.2021 року та товарний чек від 23.06.2021 на суму 2 800,00грн.
Щодо стягнення з ПрАТ «УПСК» витрат на послуги паркування у розмірі 12 250,00 грн., позивачкою не надано доказів про понесення зазначених витрат ні відповідачу, ні суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо повернення коштів на поміщення ТЗ на автостоянку, судом першої інстанції вірно прописано, що всупереч положенням ст.29 Закону позов не містить обґрунтування наявності та поважності причин перебування автомобіля на стоянці протягом такого значного проміжку часу, а саме з 23.06.2021 по 23.02.2022 року.
За змістом ст.24 пункт 24.1 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я, а саме: кожна витрата повинна підтверджуватися Витягом з історії хвороби за період лікування в медичному закладі, де повинно зазначатися про призначення даного товару потерпілій особі. Згідно матеріалів справи, позивачкою надано чеки на придбання лікарських засобів на суму 2 411,60 грн. без підтвердження медичним закладом обґрунтування необхідності здійснення даних витрат на придбання такого товару саме позивачці, внаслідок чого судом відмовлено з задоволенні позову в цій частині.
Із вимог позовної заяви та доводів апеляційної скарги встановлено, що позивачка просить задоволити апеляційну скаргу в частині стягнення 150 000,00 грн. відшкодування з ПП «КАДЕС» моральної шкоди та надані послуги транспортного перевезення, нотаріуса, перекладача, послуги проживання та витрати на правничу допомогу. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, судом першої інстанції з посиланням на ст.26-1 Закону правильно прописано, що страховиком (у випадках передбачених підпунктами «г» і «ге» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 ст.41 цього Закону-МТСБУ) відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду здоров`ю. Відтак, Законом передбачено обов`язок відшкодування моральної шкоди виключно при здійсненні страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи те, що виплачена страховиком ОСОБА_1 сума страхового відшкодування не включала страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тому у відповідача ПрАТ «УПСК» не виникло обов`язку до сплати моральної шкоди. Обов`язок відшкодування моральної шкоди відсутній у відповідача ПП «Кадес» про що представником Манько Т.О. детально з посиланням на правові позиції Верховного Суду описано у відзиві на апеляційну скаргу.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відмовляючи у стягненні інших витрат, зокрема, послуг перевезення, послуг перекладача, нотаріуса, за проживання- судом з посиланням на Закон підставно прописано, що обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( ст.3 Закону).
Окрім цього, колегія суддів зазначає, що інші витрати, які позивачка просить стягнути, не підтверджені жодними доказами, відсутні квитанції, договори, акти прийому-здачі наданих послуг перекладача, оплати нотаріальних послуг, перевезення, проживання.
Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставин справи, надано їм правову оцінку, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», рішення від 10 лютого 2010 року).
Керуючись ст..ст. 374 ч.1п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мазура Василя Васильовича залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк