Ухвала
 
21 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 759/18979/22
провадження № 61-16556ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року у складі судді П`ятничук І. В., та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року у складі колегії суддів: Мазурик О. Ф., Желепи О. В., Немировської О. В., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» (далі - ТОВ «КП «Українська житлова компанія») звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, у якому просило солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги у період з 01 листопада 2018 року по 01 листопада 2021 року у розмірі 11 054,25 грн, 3% річних в сумі 477,49 грн та інфляційні втрати у сумі 1 239,94 грн.
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року, позов ТОВ «КП «Українська житлова компанія» задоволено. Стягнуто солідарно з  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «КП «Українська житлова компанія» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2018 року по 01 листопада 2021 року у розмірі 11 054,25 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 239,94 грн, 3 % річних у розмірі 477,49 грн, а всього стягнуто 12 771,68 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
20 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.  
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ціна позову у цій справі становить 12 771,68 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, ця справа є малозначною у силу вимог закону.
 
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, однак касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відмова у відкритті касаційного провадження з підстав малозначності справи, призведе до порушення єдності судової практики, оскільки у схожих спорах суди будуть керуватися висновками, застосованими саме у цій справі, тобто без урахування висновків Верховного Суду. Окрім цього, ОСОБА_1  у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, однак справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача, оскільки оскаржене рішення за рахунок його незаконності та необґрунтованості фактично є втручанням у право на мирне володіння майном. Примусове виконання рішення суду може супроводжуватись арештом коштів, стягненням витрат виконавчого провадження тощо. Результат справи негативно впливає (може вплинути) на його матеріальний стан. Виняткове значення справи для відповідача також пояснюється метою дотримання судами принципу верховенства права, яким буде забезпечено ефективний захист від незаконного стягнення коштів. Така мета підтверджується понесеними судовими витратами, що разом з судовим збором за подання позову перевищує ціну позову. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженимисудовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для відповідача. 
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     В. І. Крат
 
                                                                                             І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков