УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2023 року
м. Київ
справа  № 132/1422/21
провадження № 51-7194 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вінницького апеляційного суду від 21 вересня 2023 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 15 травня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. 
Вироком Вінницького апеляційного суду від 21 вересня 2023 року вказаний вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного ОСОБА_4 покарання. Ухвалено визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк за: ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки; ч. 3 ст. 185 КК України 
- 3 роки; ч. 2 ст. 186 КК України - 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В решті вирок залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку вироку суду апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, яка подає скаргу, до суду касаційної інстанції. Крім того, до касаційної скарги додається копія судового рішення, яке оскаржується.
Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання 
про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 
412 - 414 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та  процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх скасування 
чи зміни, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує належного вмотивування.
Однак, всупереч вищевказаному засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування чи зміни оскарженого вироку апеляційного суду, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень статей 412, 413 КПК України не наводить.
Крім цього, засуджений, згадуючи про невмотивованість вироку апеляційного суду, 
не зазначає, які саме доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції 
не перевірив та на які з них не надав відповіді у вищевказаному судовому рішенні.
Натомість засуджений, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається 
по суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України 
не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Поза увагою скаржника залишилось те, що касаційний суд позбавлений можливості самостійно досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених судових рішеннях, про що він по суті просить 
у касаційній скарзі, формулюючи свої вимоги про переоцінку доказів у провадженні, зміну оскарженого судового рішення в частині правової кваліфікації вчинених ним діянь та призначення за них відповідного покарання, а лише виходить із фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій.
До того ж вимоги засудженого до суду касаційної інстанції про зміну вироку суду апеляційної інстанції є неповними, оскільки скаржник не вказує, як саме Суд має змінити це судове рішення, а тому не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України.
Також, до касаційної скарги на виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК України 
не додано копії оскарженого судового рішення.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, 
що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, 
яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вінницького апеляційного суду від 21 вересня 2023 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_5                                                   ОСОБА_3