ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
20 грудня 2023 року
м. Харків
справа № 612/426/23
провадження № 22-ц/818/2156/23
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», 
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2023 року, під головуванням судді Масло С.П.,-
в с т а н о в и в:

В липні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №9665084828 від 25.11.2020 року у розмірі 193289,41 грн та судові витрати у розмірі 2899,34 грн. 
Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № 9665084828 від 25.11.2020 у розмірі 86449 грн 49 коп. В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1296 грн 88 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ «ТАСКОМБАНК» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін. В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує на те, що підписавши Паспорт споживчого кредиту сторони погодили оплату процентів за користування кредитними коштами, а також розмір процентної ставки. Тобто сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, безпідставно посилався на те, що паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою частини Кредитного договору від 25.11.2020 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що паспорт кредиту є невід`ємною частиною кредитного договору та підписаний відповідачем.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України – в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з оскільки відповідач належним чином не виконав умови договору, заборгованість за кредитним договором станом на 02.07.2023 року складається з наступного: 86 449,49 грн – заборгованість за тілом кредиту, яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи відповідає не в повній мірі. 
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 25.11.2020 року підписано кредитний договір №9665084828 з ТОВ «ФК «ЦФР», згідно якого ним отримано кредит у розмірі 102 463,00 на строк 48 місяців, заяву – анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР»».
Крім того 25.11.2020 року ОСОБА_1 підписав Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»» № 5084828 на отримання кредиту від ТОВ «ФК`ЦФР», в якому зазначено строк, на який надається кредит - 48 місяців та порядок повернення кредиту; кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) помісячно, відсотки за користування кредитом та інші умови кредитного договору.
В матеріалах справи наявні Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК ЦФР», які не підписані відповідачем. 
Платіжними інструкціями від 17.12.2021 року та виписками по особовому рахунку підтверджується отримання відповідачем кредиту.
З наданого банком розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 станом на 02.07.2023 року має заборгованість у сумі 193 289,41 грн: заборгованість по тілу кредиту становить 86449,49 грн; заборгованість по річним процентам - 12,28 грн; заборгованість по щомісячним процентам - 106827,64 грн.
17 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу № 171221, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень» відступає АТ «ТАСКОМБАНК» право грошової вимоги до Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, неустойки у вигляді штрафу за порушення клієнтом строку погашення кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу, передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень».
Як на підставу позовних вимог, АТ «ТАСКОМБАНК» посилався на те, що 25 листопада 2020 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» кредитний договір №9665084828, за умовами якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 102 463,00 гривень строком користування до 01.06.2025 року та зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірах визначених паспортом кредиту № 5084828 та Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР». Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту (п.4) отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.
17.12.2021 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» (надалі також - Позивач) на підставі Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року.
Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті.
Як наслідок, станом на 02.07.2023 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором № 9665084828 від 25.11.2020 року, становить 193 289,41 грн з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) становить 86449,49 грн; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочені) - 12,28 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. простроченій) - 106827,64 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 
Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та прострочених відсотків, банк посилався на Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені умови кредитування та який підписаний відповідачем.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 підписуючи кредитний договір та анкету-заяву від 25.11.2020 року, також підписав паспорт споживчого кредиту, в якому визначено: 6,00 % щомісячні проценти від суми кредиту (згідно з графіком платежів); загальний річний процент – 0,01 % від суми боргу за договором(згідно з графіком платежів). Також зазначений строк, на який надається кредит – 48 місяців та порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення ( графік платежів) помісячно, починаючи з 25.11.2020 року по 29.11.2024 року.
Суд першої інстанції, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення процентів, з тих підстав, що паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою частини Кредитного договору від 25.11.2020 року. 
З матеріалів справи вбачається, щоОСОБА_1 власноруч підписав кредитний договір, анкету-заяву на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту, визнавши факт отримання кредитних коштів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем(а.с.6-8 т 1).
З даного паспорту вбачається, що сторонами досягнуто згоди про розмір процентної ставки (а.с. 8 т 1). 
З наданих позивачем до суду першої та апеляційної інстанції письмових доказів беззаперечно вбачається, що сторонами під час укладення кредитного договору були узгоджені умови щодо процентної ставки за користування кредитом. 
Висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача за кредитним договором процентної ставки за користування кредитом не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.
Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочені) - 12,28 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. простроченій) - 106827,64 грн, а всього заборгованість по відсоткам в розмірі 106 839,92 грн. 
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.
З матеріалів справи вбачається, що сума сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з позовом становить 2 899,34 грн., за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції становить 2 403,69 грн. (а.с. 5 т 1, 33 т 2).
Сума судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» та є пропорційною задоволеним позовним вимогам, становить 4 006,15 грн. (1 602,46 грн. – судовий збір за подання позовної заяви, 2 403,69 грн. – судовий збір за подання апеляційної скарги). 
Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,–
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» – задовольнити.
Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2023 року в частині відмови у стягненні відсотків за кредитним договором– задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочені) - 12,28 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. простроченій) - 106827,64 грн, а всього заборгованість по відсоткам в розмірі 106 839,92 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4 006,15 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                                                                               О.В. Маміна
Судді:                                                                                            Н.П. Пилипчук
                                                                                                              О.Ю. Тичкова