ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5623/23                                                  Головуючий у 1 інстанції - Кушнова А.О.
                                                                                      Суддя-доповідач - Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                              Василенка Я.М.,
суддів                                             Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
за участю секретаря          Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними дій, рішення, стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.02.2020 № 064-566 до комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою в частині пункту № 50, що стосується демонтажу споруди на підставі припису від 27.01.2020 № 2000737;
- визнати протиправними дії комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо демонтажу нежитлового приміщення, групи нежитлових приміщень № 1 (один), будівлі (літера "А"), загальною площею 52,9 кв.м., що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1 ) на виконання доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.02.2020 № 064-566 в частині пункту № 50, що стосується демонтажу споруди на підставі припису від 27.01.2020 № 2000737;
- стягнути з бюджетного рахунку Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ЄДРПОУ 34926981) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 суму у розмірі 1 628 133,60 грн.;
- стягнути з бюджетного рахунку комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ЄДРПОУ 26199708) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 суму у розмірі 1 628 133, 60 грн.
28.07.2023 на адресу суду першої інстанції від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просила:
- заборонити комунальному підприємству "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Киїської міської державної адміністрації) вчиняти будь-які дії, що стосуються місця (земельної ділянки), на якій знаходилось демонтоване нежитлове приміщення, групи нежитлових приміщень № 1, будівлі (літера "а"), загальною площею 52,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (згідно прив`язки КП "Київблагоустрій" проспект Перемоги, 100), яке на праві приватної власності належить ОСОБА_1 ;
- заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії, а саме будівництво, реконструкцію, інші будівельні дії, відчуження в будь-який спосіб (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, що стосується місця (земельної ділянки), на якій знаходилось демонтоване нежитлове приміщення, групи нежитлових приміщень №1, будівлі (літера "А"), загальною площею 52,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (згідно прив`язки КП "Київблагоустрій" проспект Перемоги, 100), яке на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем вказано на те, що позивач звернувся до суду у зв`язку з тим, що відповідачем-1 було видано відповідачу-2 протиправне доручення на демонтаж від 07.02.2020 №064-566, на підставі якого відповідачем-2 вчинено дії по демонтажу нерухомого майна, нежитлового приміщення групи нежитлових приміщень №1 (один), будівлі (літера "А"), загальною площею 52,9 кв.м., що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1 (згідно прив`язки КП "Київблагоустрій" проспект Перемоги, 100), яке на праві приватної власності належить позивачу. Право власності позивача на нежитлову будівлю підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.12.2022 №317554923 та технічним паспортом на нежитлову будівлю. Зазначає, що позивач 15.07.2023 від сусідів по нежитловій будівлі отримав інформацію про те, що на місці нежитлової будівлі позивача ведеться активне будівництво іншого приміщення. Київською міською радою проспект Перемоги перейменовано на проспект Берестейський. У зв`язку із зазначеним незаконним будівництвом представником позивача до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована у журналі єдиного обліку Святошинського УП ГУ НП у м. Києві від 19.07.2023 за №40695. Таким чином, як зазначає позивач, невідомі позивачу особи за згодою відповідача-2 вчиняють дії, які у подальшому унеможливлять поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
У відповідності до вимог частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.
Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Згідно частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
У той же час, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 07.04.2020 у справі № 826/13413/18.
Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Як свідчать матеріали справи, предметом позову у даній справі є правомірність доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.02.2020 № 064-566 до комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою в частині пункту № 50, що стосується демонтажу споруди на підставі припису від 27.01.2020 № 2000737, правомірність дій комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо демонтажу нежитлового приміщення, групи нежитлових приміщень № 1 (один), будівлі (літера "А"), загальною площею 52,9 кв.м., що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1 ) на виконання доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.02.2020 № 064-566 в частині пункту № 50, що стосується демонтажу споруди на підставі припису від 27.01.2020 № 2000737; стягнення з бюджетного рахунку Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ЄДРПОУ 34926981) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 суму у розмірі 1 628 133,60 грн.; стягнення з бюджетного рахунку комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ЄДРПОУ 26199708) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 суму у розмірі 1 628 133, 60 грн.
В заяві про забезпечення позову, а також в апеляційній скарзі позивач, зокрема, посилається на те, що на місці нежитлової будівлі позивача ведеться активне будівництво іншого приміщення та невідомі позивачу особи за згодою відповідача-2 вчиняють дії, які у подальшому унеможливлять поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, а тому невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав заявника та подальше виконання рішення суду.
Водночас, колегія суддів вважає, що викладені у заяві про забезпечення позову обставини свідчать про відсутність належного обґрунтування того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а тому позивачем не доведено обставин, які б підтверджували існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі, що вірно було встановлено судом першої інстанції.
При цьому, у разі вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб судом буде фактично ухвалене рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Разом з тим,  сама ж лише незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання його протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що безумовно, рішення, дії або бездіяльність суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів правовідносин. Це може завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.
Однак, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18 від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18, від 26.12.2019 у справі № 640/13245/19 та від 29.01.2020 у справі № 280/4367/19.
Таким чином, дослідивши встановлені обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову відповідно до положень ст. 150 КАС України.
Також, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Василенко Я.М.

Судді:                                                                                          Ганечко О.М.

                                                                                                    Кузьменко В.В.          

Повний текст постанови виготовлений 24.11.2023.