УХВАЛА
 
01 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 473/4531/21
провадження № 61-15006ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на додаткову постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України»), в якому, з урахуванням зміни предмета позову та заяви про залишення позовних вимог про стягнення пені без розгляду, яку задоволено ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 грудня 2022 року, просила: визнати незаконними дії АТ «Державний ощадний банк України» щодо блокування поточних рахунків № НОМЕР_1 (зарплатний) та № НОМЕР_2 (пенсійний) та списання з нього коштів грошового забезпечення та пенсії); стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» незаконно списані кошти в сумі 9 488, 26 грн (відповідно до статті 1073 ЦК України), проценти в рамках послуги «Мобільні заощадження» в сумі 4 404,37 грн, 3% річних - 1 566,04 грн, (по рахунку № НОМЕР_1 - 1 371,25 грн за рахунком № НОМЕР_2 - 194,79 грн), інфляційні втрати -                             8 796, 72 грн (за рахунком № НОМЕР_1 - 6 135,06 грн за рахунком № НОМЕР_2 - 2 661, 66 грн) (в порядку статті 625 ЦК України) та моральну шкоду 150 000,00 грн (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).
 
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 червня 2023 року скасовано рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2023 року та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправними дії АТ «Державний ощадний банк України» щодо блокування поточних рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих у філії АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10014/0174 на ім`я ОСОБА_1 в частині отримання грошового забезпечення та пенсійних виплат. Стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 1 566, 04 грн - 3 % річних, 8 796,72 грн - інфляційних втрат та 2 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 червня 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 червня 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» на додаткову постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року.
 
20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через підсистему Електронний суд подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2, на додаткову постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2023 року справу № 473/4531/21 визнано малозначною.
 
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має для позивача виняткове значення. Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує, в чому проявляється виняткове значення для учасника справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для учасника справи.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга  ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на додаткову постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              І. О. Дундар 
 
                                                                                                Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                М. М. Русинчук