ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7051/23 Справа № 203/1012/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів - Барильської А.П., Городничої В.С.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» - Деянкова Станіслава Анатолійовича на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, 

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2023 року ОСОБА_1 пред`явив до АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» через суд зазначений позов, який змінив за підставами 03 квітня 2023 року, на предмет захисту свого права на працю, посилаючись на те, що з 09 жовтня 2020 року успішно працював на посаді заступника начальника центру - начальника відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», однак 22 листопада 2022 року відповідачем винесений наказ № 283/Н про притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно якого за неналежне виконання посадових обов`язків йому оголошено догану, що позивач вважає протиправним, оскільки наказ винесено в пропуском місячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки акт перевірки, яким виявлені порушення складений 21 жовтня 2022 року, а оскаржуваний наказ винесений 22 листопада 2022 року; в наказі не вказані дата та час, коли вчинене кожне з порушень, встановлених акті від 21 жовтня 2022 року, а у покладених в основу цього наказу документах вказані обставини також не встановлені, що виключає висновки відповідача про накладення дисциплінарного стягнення в межах шести місяців з дня вчинення наведених порушень; в наказі закидаються порушення трудових обов`язків, належне виконання яких насправді покладено та інших посадових осіб, а саме - на керівника підприємства, оскільки згідно п.5.5 Посадової інструкції позивач має керувати розробкою заходів з підготовки регіонального центру до роботи в зимових та інших екстремальних умовах, тоді як у провину позивачу поставлене неналежна «організація підготовки» до роботи в осінньо-зимовий період, що є ширшим поняттям за «розробку заходів з підготовки»; так само згідно п.6.2.3 Єдиного порядку розробки, перевірки, погодження і затвердження технологічних процесів роботи станцій і дирекцій залізничних перевезень РФ «Придніпровська залізниця» відповідальність за своєчасність актуалізації технічних процесів роботи дирекції залізничних перевезень покладається на начальника дирекції залізничних перевезень, а не на позивача, у зв`язку з чим за сукупністю наведеного його незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому позивач просив суд визнати оскаржуваний наказ № 283/Н від 22 листопада 2022 року протиправним та скасувати його, стягнути з відповідача понесені судові витрати. 
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року позов  ОСОБА_1  до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності- задоволено.
Скасовано наказ Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» № 283/Н від 22 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (ЄДРПОУ 40081237, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108)судові витрати у розмірі 7 073,60 грн. (сім тисяч сімдесят три гривні 60 коп.).
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у жовтні 2022 року комісією Департаменту безпеки руху, охорони праці та екологічної безпеки АТ «Укрзалізниця» проведено плановий захід нагляду (контролю) з питань безпеки руху та відомчі перевірки з питань безпеки дорожнього руху на регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (далі - комісія ЦРБ), за результатами якого складено акт від 21.10.2022 (надійшов до регіональної філії «Придніпровська залізниця» 24.10.2022 за № РФ-5049/12).
Вказаним актом зафіксовано ряд порушень посадових обов`язків з боку Позивача, які фактично мають склад дисциплінарного проступку.Зокрема, апелянт зазначає щодо неналежного відповідача.
До Дніпровського апеляційного суду від представника позивача - адвоката Кучерук А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом АТ «Укрзалізниця» від 08 жовтня 2020 року № 2079/ос «З особового складу» ОСОБА_1 з 09 жовтня 2020 року призначено на посаду начальника регіонального центру управління рухом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за переведенням з посади начальника оперативно-розпорядчого відділу служби перевезень регіональної філії «Придніпровська залізниця АТ «Укрзалізниця».
Наказом відповідача - АТ «Укрзалізниця» від 11 березня 2022 року за № 89/ос позивача з 14 березня 2022 року переведено на посаду заступника начальника центру - начальника відділу роботи станції регіонального центру управління рухом регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».
14 березня 2022 року ОСОБА_1 ознайомлено з посадовою інструкцією, затвердженою 14 січня 2021 року за реєстраційним № РЦУП-ПІ-006, про що свідчить його підпис з відповідною датою в листі ознайомлення з посадовою інструкцією (а.с. 109-118, 119).
21 жовтня 2022 року за результатами проведеного з 10 по 21 жовтня 2022 року планового заходу нагляду (контролю) з питань безпеки руху на регіональній філії «Придніпровська залізниця» комісією Департаменту безпеки руху, охорони праці та екологічної безпеки АТ «Укрзалізниця» складено акт, яким виявлений ряд порушень у роботі у господарстві перевезень регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в частині своєчасного перегляду технічно-розпорядчих актів станції та підготовки до роботи в осінньо-зимовий період.
Наказом директора Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» О. Момота від 22 листопада 2022 року № 283/Н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за неналежне виконання посадових обов`язків заступнику начальника центру - начальну відділу роботи станцій регіонального центру управління рухом регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_1., згідно ст. 147 КЗпП України, оголошено догану.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що передбачених законом підстав для призупинення з позивачем дії трудового договору немає.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом наведених положень закону судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право позивача.
Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кодексом законів про працю України передбачено право працівника оскаржити накладене на нього дисциплінарне стягнення (стаття 150 КЗпП).
Тобто, якщо працівник з будь-яких підстав вважає неправомірним накладене на нього дисциплінарні стягнення, він має право оскаржити таке стягнення окремо.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Порядок та строки застосування дисциплінарних стягнень визначено статтями 148, 149 КЗпП України.
Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Як вбачається з матеріалів справи, наказ ДН-2 про створення комісії та проведення у вересні 2022 року перевірки та актуалізації ТПР ДН-2 на відповідність до чинного законодавства України, нормативно-правим актам з питань безпеки руху, охорони праці тощо, вимогам норм проектної техніки, - відсутній, проте вказаним п.6.2.3 ЄПР передбачено винесення такого наказу начальником ДН (тобто дирекції залізничних перевезень) у складі причетних працівників, а не заступником начальника центру - начальником відділу роботи станції регіонального центру управління рухом регіональної філії, тоді як оскаржуваним наказом дисциплінарна відповідальність покладена на позивача за відсутність наказу ДН-2, що мав бути наявний згідно пункту 6.2.3 ЄПР.
В свою чергу, згідно ст.148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Так, як видно з акту планового заходу нагляду (контролю) з питань безпеки руху та відомчі перевірки з питань безпеки дорожнього руху на регіональній філії (далі Акт), вказаний захід проводився з 10 по 21 жовтня 2022 року та усі виявлені порушення зафіксовані 21 жовтня 2022 року, тобто за фактом складання цього акту, разом з тим, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача винесений лише 22 листопада 2022 року, тобто поза межами місячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, імперативно визначеного ст. 148 КЗпП України.
При цьому, судом взято до уваги, що у жовтні-листопаді 2022 року позивач не перебував на лікарняному або у відпустці, однак за даними довідки відповідача від 17 квітня 2023 року № НОК-115/07 позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани згідно наказів від 16 квітня 2018 року № 208/Н, від 04 грудня 2019 року № 597/Н, від 22 листопада 2022 року № 283/Н та у виді звільнення згідно наказу від 24 березня 2023 року № 115/Н.
Крім того, оскаржуваний наказ не містить встановлених часу (календарної дати) вчинення кожного з порушень, про які вказується в наказі та в самому акті, складеному за підсумками планового заходу нагляду (контролю) з питань безпеки руху, як стосовно порушень п.5.5 посадової інструкції, так і п.6.2.3 Єдиного порядку розробки, перевірки, погодження і затвердження Технологічних процесів роботи станцій і дирекцій залізничних перевезень регіональної філії «Придніпровська залізниця», з огляду на призначення позивача на посаду лише з 14 березня 2022 року.
Так само, ні акт планового заходу перевірки, ні оскаржуваний наказ, ні протокол № РЦУА-04/241 від 01 листопада 2022 року оперативної наради під головуванням начальника регіонального центру управління рухом не містять даних про те, коли ж відбулись зміни обставин та обстановки, передбачені п.4.9 Інструкції зі складання технічно-розпорядчих актів станцій та форми бланків ТРА ДУ-41, ДУ-41а і відомості під`їздної колії форми ДУ-41б, що спричинили невідповідність фактичного розміщення об`єктів на станціях відомостям, наведеним у ТРА, зокрема, на станції Письменна, на станції Балівка, на станції Запоріжжя ІІ, як і не надано доказів таких обставин представником відповідача в судовому засіданні, як і не надано доказів того, коли в останнє проводились відповідні перевірки на предмет відповідності ТРА фактичним обставинам на станціях, проте такі обставини мають значення для визначення строків приведення у відповідність ТРА, в тому числі і позивачем згідно його посадових обов`язків, а так само мають значення і для обчислення строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.
В апеляційній скарзі уповноважений представник Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» стверджував, що позивач пред`явив позов до Регіональної філії «Придніпровська залізниця», яка не є юридичною особою і не може бути стороною у цивільному процесі, а отже, суд мав здійснити заміну відповідача.
В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що Акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» зареєстрована як юридична особа. 
Вказане свідчить про те, що процесуальні дії у цивільній справі, яка переглядається, здійснювались саме представниками Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ».
Довіреність керівника відокремленого підрозділу має комплексний характер.
Від імені юридичних осіб має право виступати тільки керівник відокремленого
підрозділу, а не сам підрозділ, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи.
Згідно з частиною першою та другою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи судом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави         (частина перша статті 2 ЦПК України).
Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України),
Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).
Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша         статті 89 ЦК України).
Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України).
Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 ЦК України).
У ЦК України не встановлюється спеціальних вимог щодо довіреності керівника відокремленого підрозділу. Підставою видачі такої довіреності буде виступати акт органу юридичної особи про призначення фізичної особи керівником філії або представництва. Довіреність керівника відокремленого підрозділу має комплексний характер. У частині першій статті 237 ЦК України прямо передбачено, що представник має право або зобов`язаний вчиняти тільки правочини (хоча, наприклад, допускаються винятки відносно, отримання заробітної плати, представництва акціонерів). Всі інші дії не охоплюються цивільним законодавством і регулюються іншими нормами, або взагалі позбавлені такого. До них відносяться й дії щодо процесуального представництва. Від імені юридичних осіб має право виступати керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи. З урахуванням цивільно-правового положення філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.
Зі змісту п.2.1 Положення вбачається, що регіональна філія «Придніпровська залізниця» є відокремленим підрозділом АТ «Укрзалізниця», який не має статусу юридичної особи.
АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» є юридичною особою, яка має відокремлені підрозділи, зокрема, Регіональну філію «Придніпровська залізниця».
В матеріалах справи наявні довіреності видані Акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на представництво їх інтересів в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними (а.с.134, 161,207).
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.
Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18)
Позивач, звернувшись з позовом до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», який є належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки є регіональною філією "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниці" протягом розгляду справи не заявляв будь-яких клопотань стосовно заміни неналежного відповідача.
За такого суд першої інстанції, проаналізувавши надані сторонами докази, повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову через недоведеність відповідачем передбачених законом підстав для призупинення з позивачем дії трудового договору, а тому з метою поновлення порушених прав останнього визнав незаконним та скасував оскаржуваний наказ.
Колегія суддів погоджується з такими висновками та відхиляє аргументи апеляційної скарги щодо відповідності оспорюваного наказу вимогам закону.
Доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.
Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» - Деянкова Станіслава Анатолійовича - залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: