19.12.23
22-ц/812/1307/23

Єдиний унікальним номер судової справи: 484/1973/21
Номери провадження: 22-ц/812/1307/23, 22-ц/812/1308/23

Постанова 
Іменем України 

18 грудня 2023 року м. Миколаїв справа № 484/1973/21
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Самчишиної Н.В.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Лівшенком О.С.,
за участі: представників позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Лешковят Т.Є.,
представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 
третьої особи ОСОБА_5 та його представника - ОСОБА_6 
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подані їхнім представником – адвокатом Лешковят Тетяною Євгенівною, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2023 року, ухвалене у складі головуючого судді Закревського В.І., в приміщені цього ж суду того ж дня об 15 год. 14 хв., дата складання повного тексту рішення 13 жовтня 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Виконавчий комітет Первомайської міської ради Миколаївської області, як орган опіки та піклування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів – ОСОБА_5 , про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та визначення способу участі у їх вихованні, -

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Лешковят Т.Є., звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Первомайської міської ради Миколаївської області, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з внуками та визначення способу участі у їх вихованні.
Позов мотивований тим, що відповідачка перешкоджає їм у спілкуванні з внуками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які навчалися в дошкільному навчальному закладі яслах-садку №34 «Зірочка». На думку позивачів, створення відповідачкою перешкод у спілкуванні з онуками порушує не тільки їх права, як бабусі та дідуся, а й суперечить інтересам дітей. Вони бажають виховувати внуків, спілкуватися з ними, жодних підстав вважати, що таке спілкування спричинить шкоду не існує.
Посилаючись на викладене, позивачі просили суд зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні з внуками, визначивши такі способи їх участі у вихованні та спілкуванні з онуками: 
- систематичні побачення з внуками щотижня без присутності матері та сторонніх осіб у громадських місцях, місцях розваг та відпочинку та місцем проживання бабусі та дідуся; 
- щовівторка та щосереди з 16:00 до 20:00 без присутності матері дітей за місцем проживання бабусі та дідуся: АДРЕСА_1 , з можливістю забирати внуків з дитячого садка або школи, та подальшою можливістю потім спільно відвідувати громадські місця, місця розваг та відпочинку для дітей; 
- кожну першу та третю неділі місяця з 10:00 до 20:00, без присутності матері дітей, за місцем проживання дідуся та бабусі: АДРЕСА_1 , з подальшою можливістю потім спільно відвідувати громадські місця, місця розваг та відпочинку для дітей; 
- під час літніх канікул з 01 числа по 05 число кожного літнього місяця (червень, липень, серпень), з правом ночівлі за місцем проживання дідуся та бабусі: АДРЕСА_1 , з подальшою можливістю потім спільно відвідувати громадські місця, місця розваг та відпочинку для дітей;
- побачення з внуками у день їх народження – 02 червня, а також у святкові дні з 14:00 до 17:00 за місцем проживання дідуся та бабусі: АДРЕСА_1 ; 
- щороку 19 червня та 24 грудня з 10:00 до 14:00 без присутності матері дітей за місцем проживання дідуся та бабусі: АДРЕСА_1 з можливістю потім спільно відвідувати громадські місця, місця розваг та відпочинку для дітей; 
- у разі наявності телефонного (відеозв`язку) можливість спілкування з бабусею та дідусем без присутності матері та сторонніх осіб не рідше одного разу на три дні, не порушуючи звичайного графіку дітей;
- безперешкодно відвідувати внуків під час їхньої хвороби, за місцем їх фактичного перебування.
Зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати бабусі ОСОБА_2 та дідусю ОСОБА_1 у спілкуванні з внуками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 липня 2021 року ОСОБА_5 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів.
У відзиві на позов, представник відповідача, вважав, що з урахуванням інтересів дітей, на даному етапі життя малолітніх дітей їх зустрічі з дідусем та бабусею необхідно проводити виключно за участі матері на території, яка є знайомою для дітей, тобто за місцем мешкання останніх, кожної другої та четвертої середи місяця по 2 години з 18:00 год. по 20:00 год. Вказаний графік зустрічей не порушуватиме звичний розпорядок дітей та не позбавить їх можливості проводити один вихідний день з мамою, враховуючи той спосіб участі у вихованні дітей, який вже було встановлено батьку дітей згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2020 року у справі №484/37/20 зміненого постановою Миколаївського апеляційного суду від 31 березня 2021 року. Окрім того, позивачі мають змогу проводити час з внуками під час їх перебування за місцем мешкання їх батька (третьої особи та сина позивачів) та не позбавлені можливості в подальшому вже після налагоджування емоційного зв`язку з внуками змінити цей графік.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.
Визначено спосіб участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні дітей: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- щороку 19 червня та 24 грудня, з 10.00 год. до 14.00 год., за участю матері - ОСОБА_3 та згоди дітей: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання дідуся ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) з можливістю відвідувати громадські місця, місця розваг та відпочинку для дітей;
- при наявності телефонного зв`язку (відеозв`язку) за згодою дітей: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можливість спілкування дідуся ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_3 та сторонніх осіб не рідше одного разу на три дні, не порушуючи звичайного графіку дітей.
Безперешкодно відвідувати ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 онуків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі їхньої згоди під час хвороби, за місцем їх фактичного перебування. В іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що такий порядок участі у вихованні та спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дітей, підтримці зв`язків з родичами.
Додатковим рішенням цього ж суду від 09 листопада 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі по 227 грн кожному.
05 листопада 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , кожен окремо, діючи через представника - адвоката Лешковят Т.Є. звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою. 
В апеляційних скаргах, доводи яких є ідентичними, заявники просили скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити у відповідній частині нове судове рішення, яким задовольнити позовну заяву у повному обсязі. 
Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 – адвокат Порхун В.М., посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив оскаржуване рішення залишити без змін.
Інші учасники справи відзиву на апеляційні скарги не подали.
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачів – адвокат ешковят Т.Є. підтримала апеляційні скарги з підстав викладених в скаргах.
Третя особа ОСОБА_8 та його представник – адвокат Кізік А.М. також підтримали апеляційні скарги, звертаючи увагу суду на невиконання відповідачкою судових рішень, якими визначено способи участі батька у вихованні дітей.
Представник відповідача – адвокат Порхун В.М. заперечував проти задоволення апеляційних скарг, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.
Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області направив на адресу суду заяву, в якій просив рішення по справі прийняти з урахуванням інтересів малолітніх дітей та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.
Судом установлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками третьої особи у даній справі ОСОБА_5 .
Батьками малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 (третя особа у даній справі) та відповідачка ОСОБА_3 , які в зареєстрованому шлюбі не перебували. 
Малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають разом з матір`ю та навчалися у ДНЗ ясла-садок №34 «Зірочка».
Згідно довідок КНП «Первомайська ЦМБЛ» від 05 травня 2021 року та від 06 травня 2021 року позивачі на диспансерному обліку в Первомайському наркологічному диспансері з приводу хронічного алкоголізму і наркоманії не значяться, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не знаходяться, в контакті з інфекційними хворобами протягом 21 дня не перебували.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2020 року постановлено визначити спосіб участі батька ОСОБА_5 у вихованні дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання систематичних побачень щоп`ятниці з 16 до 20 години та щосуботи з 10 до 20 години за місцем проживання батька по АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_5 у спілкуванні з дітьми.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 31 березня 2021 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2020 року в частині вимог ОСОБА_5 про визначення способів участі у вихованні дітей змінено, доповнено правом останнього на побачення з дітьми у день їх народження – 02 червня, а також у святкові дні: 01 січня, 01 травня, 28 червня, 14 жовтня з 10 до 14 години.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 08 липня 2021 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 31 березня 2021 року залишено без змін.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21 травня 2021 року за місцем мешкання позивачів за адресою: АДРЕСА_1 , для малолітніх внуків створені задовільні умови для проживання та виховання.
Відповідно до висновку Органу опіки і піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради від 29 червня 2021 року №4819/03.01-26, в зв`язку з перешкодами зі сторони матері гр. ОСОБА_3 у спілкуванні з внуками, не наданням з її сторони дозволу в прийнятті участі у вихованні та розвитку дітей, відсутності телефонного зв`язку, визнано доцільним участь бабусі ОСОБА_2 та дідуся ОСОБА_1 , у вихованні дітей та таким, що відповідає інтересам малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запропоновано встановити наступний порядок спілкування:
- щовівторка або щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. без присутності матері дітей за місцем проживання бабусі та дідуся - АДРЕСА_1 , з можливістю забирати внуків з дитячого садка або школи. 
З метою адаптації дітей до сімейного оточення перші побачення бабусі та дідуся з малолітніми онуками провести в присутності їх матері, гр. ОСОБА_3 ; - щороку в день народження бабусі та дідуся 19 червня та 24 грудня, з 10.00 год. до 14.00 год., без присутності матері дітей, за місцем проживання дідуся та бабусі - АДРЕСА_1 , з можливістю забирати внуків з дитячого садка або школи.
З відзиву наданого представником відповідачки вбачається, що остання в зв`язку перебування на роботі протягом робочого тижня погодилася лише на нею запропонований графік зустрічей з дідусем та бабусею, а саме кожної другої та четвертої середи місяця по дві години з 18.00 год. до 20.00 год. виключно за її участю на території, яка є знайомою для дітей - за місцем проживання останніх. Вказаний графік зустрічей не порушуватиме звичний розпорядок дітей та не позбавить їх можливості проводити один вихідний день з мамою, враховуючи той спосіб участі у вихованні дітей, який вже було встановлено батьку дітей згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2020 року у справі №484/37/20 зміненого постановою Миколаївського апеляційного суду від 31 березня 2021 року в частині способу його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Окрім того, зазначала, що позивачі мають змогу проводити час з онуками під час їх перебування за місцем мешкання їх батька (третьої особи та сина позивачів) та не позбавлені можливості в подальшому вже після налагоджування емоційного зв`язку з онуками змінити цей графік.
За змістом інформації наданої відповідачкою з ДНЗ ясла-садок №34 «Зірочка» від 24 червня 2021 року позивачі протягом навчання дітей з січня 2020 року не цікавились життям, навчанням та здоров`ям своїх внуків у адміністрації закладу і вихователів вікової групи, яку відвідували діти, та не відвідували їх у навчальному закладі.
З довідки ТОВ «Гранд Ойл Плюс» №55 від 22 червня 2021 року слідує, що відповідачка ОСОБА_3 дійсно працює з листопада 2019 року в товаристві на посаді помічника директора з п`ятиденним графіком з понеділка по п`ятницю з 08.00 год. по 17.00 год, обідня перерва з 12.00 год по 13.00 год.
Згідно психологічного висновку за результатами психо-корекційної роботи №01-06 від 22 червня 2021 року практикуючого психолога, кандидата психологічних наук, АРТ-терапевта ОСОБА_13 , рекомендовано спільні зустрічі з бабусею та дідусем проводити в присутності матері дітей, аби обмежити дитячі хвилювання та знизити рівень їх тривожності, вказані зустрічі мають носити регулярний характер, частота зустрічей на даний момент 1 раз на тиждень по 2-3 години впродовж 6 місяців зважаючи на вікові та психологічні особливості дітей, а також адаптаційні процеси щодо спілкування з родичами біологічного батька.
З відповіді представника позивачів на відзив відповідачки слідує, що за місцем проживання дітей зустрічі неможливі, оскільки їх туди не допускають, в дитячому садку за вказівкою матері був наданий список осіб, які можуть відвідувати заклад та забирати дітей, в ньому їх прізвища як і третьої особи ОСОБА_5 не були вказані, крім того була встановлена тривожна кнопка ТОВ «Сармат-119» та фізично охоронці знаходились в машині біля дитячого закладу, ще й заходи карантину, відповідно до чого позивачі були позбавленні можливості відвідувати внуків у навчальному закладі, а з 20 серпня 2021 року вони взагалі за заявою матері були відраховані з ДНЗ на домашнє навчання. Крім того, вказане відповідачкою рішення суду нею ж самою не виконується, що підтверджується постановою державного виконавця Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17 травня 2021 року про накладення штрафу в розмірі 1700 грн.
З висновку експертів ОНДІСЕ №21-7237 від 29 вересня 2022 року за результатами проведення комісійної судової психологічної експертизи вбачається, що ставлення дітей до бабусі ( ОСОБА_2 ) та дідуся ( ОСОБА_1 ) сформоване як проекція негативного ставлення хлопчиків до батька ( ОСОБА_5 ), якого вони вважають «злим та поганим». Діти не відділяють бабусю та дідуся від батька, у них не сформоване окреме уявлення про пані ОСОБА_14 та пана ОСОБА_15 . Прихильність хлопчиків до бабусі та дідуся також не сформована.
Індивідуально-психологічні особливості бабусі ОСОБА_2 та дідуся ОСОБА_1 , особливості їх виховної поведінки не були дослідженні через несплату ними своєї частини вартості проведення експертизи.
Враховуючи результати психологічного дослідження ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , їх актуальні умови розвитку та виховання, те, що хлопчики декларують стосовно спілкування з батьком, дідусем та бабусею, відсутність прихильності та відсутність взаємодії дітей з ними, відновлення спілкування дітей з бабусею та дідусем повинно відбуватися виключно за бажанням дітей, бути безпечним для емоційного стану хлопчиків, проходити в супроводі психолога та в умовах, які виберуть самі діти. За бажанням дітей, зустрічі можуть проходити у супроводі матері. Доцільним порядком участі та спілкування дітей з пані ОСОБА_14 та паном ОСОБА_15 , з урахуванням забезпечення найліпших інтересів дітей буде такий, що відповідатиме актуальному графіку хлопчиків, не порушуватиме їх право на освіту, розвиток, відпочинок та дозвілля. Спілкування повинно відбуватися виключно за бажанням дітей, без примушування та тиску на хлопчиків та після налагодження міжособистісної взаємодії дідуся та бабусі з дітьми. 
Крім того, експертами надано рекомендації: виключення втягнення дітей до конфлікту лояльності, мінімізація можливої участі хлопчиків у обговоренні сімейних конфліктів; звернення батьків до психолога для корекції своєї виховної поведінки та здобуття навичок з використання більш «екологічних покарань» за непослух дітей та з метою знаходження продуктивних виховних методів для згладжування, мінімізації негативних проявів братів один до одного; батькам необхідно уважно підбирати мультфільми, слідкувати за їх змістом та впливом на хлопчиків, супроводжувати перегляд мультфільму, пояснюючи мотиви поведінки персонажів, що буде виключати можливий негативний вплив на свідомість дітей.
Допитані в судовому засіданні експерти ОНДІСЕ ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підтримали експертні висновки та рекомендації, крім цього суду було надано для ознайомлення копії матеріалів психодіагностичного дослідження, копію аудіо та відеозаписів психологічного дослідження підекспертних осіб, які були проведені в рамках комісійної судової психологічної експертизи №21-7237.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України - 27 вересня 1991 року).
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України).
Статтею 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України).
Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.
Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).
Частини п`ята та шоста статті 19 СК України передбачають, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина п`ята та шоста статті 19 СК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що «законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).
Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.
Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення».
Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.
Судом першої інстанції із поданих сторонами доказів встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з відповідачкою ОСОБА_3 не можуть досягти згоди щодо способу участі баби і діда у вихованні внуків та у спілкуванні з ними.
Встановивши, що права ОСОБА_2 , як бабусі, та ОСОБА_1 , як дідуся, порушуються відповідачем у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визначення способів участі баби і діда у вихованні внуків та у спілкуванні з ними шляхом встановлення щорічно двічі на рік (у дні народження позивачів) побачень за участі матері дітей та їхньої згоди за місцем проживання дідуся та бабусі з можливістю відвідувати громадській місця, місця розваг та відпочинку для дітей; систематичних спілкувань за наявності телефонного зв`язку (відеозв`язку) за згодою дітей не рідше одного разу на три дні, не порушуючи звичайного графіку дітей та безперешкодного відвідування дітей у разі їхньої згоди, під час хвороби, за місцем їх фактичного перебування.
Врахувавши відсутність сталого психологічного зв`язку між бабцею і дідом та дітьми, тривале проживання дітей з матір`ю, відсутність повноцінного контакту з бабцею та дідом, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на необхідність проведення зустрічей бабці і дідуся з внуками в присутності матері. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у вказаних вище частинах, оскільки визначені судом першої інстанції дні та час побачень дідуся і бабусі з внуками, їхнє спілкування та відвідування у повній мірі відповідатимуть інтересам дітей та дідуся і бабусі, з чим також погодилася відповідач та рішення суду не оскаржувала.
Разом з тим, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, психологічного висновку за результатами психо-корекційної роботи, висновку експерта та пояснень матері дітей, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення систематичних двічі на місяць побачень з внуками щосереди, але з 18 до 20 години. 
При цьому колегія суддів вважає про необхідність проведення зустрічей бабці і дідуся з внуками в перші шість місяців з дня прийняття постанови в присутності матері. Таке застереження сприятиме поступовому налагодженню відносин між ними та формуванню емоційного контакту внуків з бабцею і дідусем.
На думку колегії суддів, відмова у задоволенні цих вимог обмежує право дідуся і бабцю на спілкування з внуками, адже часів спілкування недостатньо, щоб налагодити контакт з дітьми, оскільки це відповідатиме інтересам дітей, а дід і бабця мають право спілкуватися зі своїми внуками та брати участь у їх вихованні.
Між тим, за вказаних обставин та враховуючи як інтереси дітей, так і їх батьків, бабці і дідуся, як з боку батька дітей, так і матері, колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність підстав для задоволення інших вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме про систематичні побачення з внуками, щовівторка та щосереди (крім кожної другої та четвертої середи місяця з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.) без присутності матері дітей за місцем проживання бабусі та дідуся, кожну першу та третю неділі місяця з 10:00 до 20:00, без присутності матері дітей, за місцем проживання дідуся та бабусі, під час літніх канікул з 01 числа по 05 число кожного літнього місяця (червень, липень, серпень), з правом ночівлі за місцем проживання дідуся та бабусі, побачення з внуками у день їх народження – 02 червня та святкові дні з 14:00 до 17:00.
Запропоновані позивачами способи участі у спілкуванні і вихованні внуків можуть співпадати з визначеними способами участі батька ОСОБА_5 у вихованні дітей, що унеможливіть виконання судових рішень та може спричинити конфліктні ситуації між сторонами та/або учасниками справи, пов`язані з виконанням рішення суду, не буде гарантувати права кожного з них щодо участі у вихованні дітей. Крім того, запропоновані способи участі у вихованні внуків також фактично позбавлять можливості матері дітей у спілкуванні з ними у вихідні і святкові дні та у дні народження дітей. Задоволення вказаних позовних вимог призведе до порушення інтересів дітей, принципу рівності прав матері щодо дітей у зв`язку з врегульованими судовими рішеннями побаченнями батька дітей, який є сином позивачів. Крім того, такі вимоги перебувають у площині договірного врегулювання питання щодо прав та виконання обов`язків між сторонами, учасниками справи. До того ж, позивачі мають змогу проводити час з внуками під час їх перебування за місцем мешкання їх батька, ОСОБА_5 (третьої особи та сина позивачів).
Отже, доводи в апеляційних скаргах щодо інших способах участі дідуся і бабусі у вихованні внуків на час вирішення спору не можна вважати обґрунтованими, оскільки не ґрунтуються, як на встановлених судом обставин справи, так і на рекомендаціях фахівців (висновках психологів та рішенні органу опіки та піклування) щодо врахування часу побачень дідуся і бабці з внуками з огляду на їх малолітній вік. 
Таким чином рішення суду слід доповнити висновком щодо визначення діду і бабці способу та порядку участі у вихованні і спілкуванні діда та баби з їхніми внуками наступним чином - кожної другої та четвертої середи місяця з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання дітей, у присутності матері дітей ОСОБА_3 в перші шість місяців з дня прийняття даної постанови, а після спливу вказаного строку - без присутності матері дітей.
Саме такий спосіб та порядок участі у вихованні і спілкуванні позивачів з внуками є доцільним способом усунення непорозумінь та перешкод відповідача їхньому спілкуванню з дітьми. 
Доводи викладені у апеляційних скаргах та письмових поясненнях позивачів щодо невиконання відповідачем судових рішень, яким визначено спосіб участі батька ОСОБА_5 у вихованні дітей, з урахуванням встановлених судом обставин справи, не заслуговують на увагу, оскільки, на думку колегії суддів, не є достатніми підставами для задоволення усіх заявлених позивачами способів їх участі у вихованні внуків.
З урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, бабуся та дідусь не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні внуків, що буде відповідати інтересам дітей.
При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в частині вимог позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні внуків згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підлягає зміні.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплатили по 1089 грн 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись статтями 367, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подані їхнім представником – адвокатом Лешковят Тетяною Євгенівною, задовольнити частково.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2023 року в частині вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні внуків змінити, доповнивши наступним висновком.
Встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме кожної другої та четвертої середи місяця з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання дітей, у присутності матері дітей ОСОБА_3 в перші шість місяців з дня прийняття даної постанови, а після спливу вказаного строку - без присутності матері дітей.
В іншій частині рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі по 1089 (одна тисяча вісімдесят дев`ять) грн 60 коп. кожному.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                Н.В. Самчишина 

Судді:                В.В. Коломієць

               Т.В. Серебрякова 

Повний текст постанови складено 19 грудня 2023 року.