ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 грудня 2023 року           справа №200/1716/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 р.  у справі  № 200/1716/23 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  про   визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-  
                                                             ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  (далі – відповідач), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 04.04.2023 № 2864113276 про відмову в призначенні пенсії позивачу за вислугу років у пільговому обчисленні 31 рік 03 місяці 00 днів, як учаснику бойових дій; зобов`язати відповідача  призначити, нараховувати та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст.12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" - з 15.08.2019 на підставі подання Головного управління Національної поліції в Донецькій області про призначення пенсії від 27.03.2023 №48/34/01-2023 і з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 31 рік 03 місяці 00 днів, як учаснику бойових дій.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: 
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.04.2023 № 2864113276 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у пільговому обчисленні 31 рік 03 місяці 00 днів, як учаснику бойових дій.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області   призначити, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" - з 15.08.2019 року на підставі подання Головного управління Національної поліції в Донецькій області про призначення пенсії від 27.03.2023 №48/34/01-2023 і з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 31 рік 03 місяці 00 днів, як учаснику бойових дій.
Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що реалізація права на пенсію можлива лише за наявності двох умов, а саме: наявність календарної вислуги; звільнення зі служби.
16 серпня 2019 року позивач звернувся до ГУНП в Донецькій області з заявою про підготування, подання, оформлення (здійснення розрахунку вислуги років) документів для призначення пенсії за вислугою років, а саме з 15 серпня 2019 року.
Статтею 48 Закону №2262 встановлено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України. Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Статтею 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі – Закон № 2262) встановлено, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
До Головного управління 29 березня 2023 року надійшов пакет документів для призначення пенсії за вислугу років позивачу відповідно до Закону № 2262.
Таким чином, питання щодо призначення пенсії позивачу може бути розглянуте виключно з березня 2022 року (з урахуванням вимог статті 50 Закону №2262).
Отже, суд зробив необґрунтований висновок щодо наявності підстав для призначення пенсії з 15.08.2019.
Також апелянт звертає увагу на те, що на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії редакція підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування строку участі в АТО на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція підпункту «а» пункту Порядку № 393.
Тобто, пільгова вислуга років має значення для визначення відсотку розміру пенсії позивача від його грошового забезпечення, відповідно до статті 13 Закону № 2262, за умови наявності права на призначення пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.
Законом № 2262 передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно- правових актів.
Порядком № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Порядок №393 (пункт 2-1) передбачає обчислення календарної вислуги років за пунктами 1 і 2 цієї постанови, тобто без пільгового врахування періоду участі в АТО.
Оскільки за приписами статті 17 Закону № 2262 при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення, а саме Порядком № 393 визначено обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262 і цей Порядок встановлює пільгове обчислення вислуги років тільки для визначення розміру пенсії, тому відсутні підстави для врахування Позивачу періоду участі в АТО в пільговому обчисленні до календарної вислуги років.
Крім того, скаржник посилається на те, що призначення пенсії є його дискреційними повноваженнями.
Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
З 07.11.2015 позивач проходив службу до Національної поліції (наказ №1 о/с від 07.11.2015).
24.06.2019 наказом №241 о/с Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_1 звільнений із Національної поліції за власним бажанням (вислуга років на 24.06.2019) у календарному обчисленні 23 роки 10 місяців 10 днів).
25.06.2019 позивач призначений на посаду начальника Третього слідчого відділу (відділ з розслідування військових злочинів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську. 
Згідно запису №6 у трудовій книжці позивача у день призначення на посаду, тобто 25.06.2019, ним прийнята присяга державного службовця згідно ст. 36 Закону України “Про державну службу”.
03.07.2019 наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №260 о/с внесені зміни до наказу №241 о/с у частині звільнення позивача стосовно вислуги років у пільговому обчисленні – 31 рік 03 місяці 00 днів.
07.08.2019 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області про призначення пенсії за вислугу років. 15.08.2019 отримав листа від 15.08.2019 № 4309-0-01, в якому відповідачем було наголошено про необхідність звернутися до кадрової служби відповідного Міністерства за останнім місцем проходження служби.
16.08.2019 позивач звернувся до ГУНП в Донецькій області з заявою про підготування, подання, оформлення (здійснення розрахунку вислуги років) документів для призначення пенсії за вислугою років, а саме з 15.08.2019.
ГУНП листом від 06.09.2019 № 3943/12/01-2019 вказав на відсутність підстав для направлення до ГУ ПФУ в Донецькій області матеріалів для призначення позивачу пенсії за вислугою років.
Вважаючи протиправною бездіяльність ГУНП, яка полягає у не підготовці, оформленні та поданні до Пенсійного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років з 15.08.2019, позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою.
Так, 24.09.2019 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУ НП в Донецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог – ГУ ПФУ в Донецькій області (далі - третя особа), уповноважений Верховної ради з прав людини (далі – третя особа 2), в якому просив: визнати непрямою дискримінацією викладену в листі від 06.09.2019 №3943/12/01-2019 відмову ГУ НП в Донецькій області в зарахуванні до пільгового стажу позивача часу його роботи в Державному бюро розслідувань; визнати неправомірною бездіяльність ГУ НП в Донецькій області щодо підготовки, оформлення та подання до Пенсійного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років з 15.08.2019; зобов`язати ГУ НП в Донецькій області підготувати оформити та подати до Пенсійного органу документи для призначення позивачу пенсії за вислугою років з 15.08.2019.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2022 по справі №200/11408/19-а, яке набрало законної сили на підставі Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо підготовки, оформлення та подання до територіального Пенсійного органу документів для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області підготувати, оформити та подати до територіального Пенсійного органу документи для призначення ОСОБА_1   пенсії за вислугою років з 15.08.2019, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог. 
На виконання рішення суду Сектором з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Донецькій області листом, який адресовано Начальнику ГУ ПФУ в Донецькій області, від 27.03.2023 №48/34/01-2023 повідомлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі № 200/11408/19-а та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі № 200/11408/19-а направлено матеріали для призначення пенсії за п. “а” ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на ОСОБА_1 з 15.08.2019. Також зазначено, що ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 24.06.2019 № 241 о/с з 24.06.2019, вислуга років на 24.06.2019 складає у календарному обчисленні — 23 роки 10 місяць 10 днів. Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 03.07.2019 № 260 о/с ОСОБА_1 оголошена вислуга років на 24.06.2019 у пільговому обчисленні — 31 рік 03 місяці 00 днів.
До листа долучено: копію паспорту та ІПН позивача; подання про призначення пенсії від 27.03.2023 №48/34/01-2023; грошовий атестат від 06.03.2023 №70; довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону №2262 від 06.03.2023 №70; копію трудової книжки; копію посвідчення учасника бойових дій від 10.08.2016 НОМЕР_1 ; копію рішення про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 15.07.2016 №1/І/V/49; копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.07.2017 №0000263445; заяву про виплату пенсії або грошової допомоги АТ “Ощадбанк”.
Рішенням відповідача від 04.04.2023 № 2864113276 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої п.“а” ст.12 Закону №2262. У рішенні відповідача зазначено, що відповідно до п.“а” ст.12 Закону №2262 для призначення пенсії за вислугу років особам, які звільнились зі служби в період з 01.10.2018 по 30.09.2019 і на день звільнення необхідно мати вислугу 24 календарних роки і більше. В наданому пакеті документів для призначення пенсії за вислугу років, а саме в поданні про призначення пенсії від 27.03.2023 №48/34/01-2023 загальна вислуга років станом на 24.06.2019 складає 31 рік 03 місяці 00 днів та в грошовому атестаті від 06.03.2023 №70 у календарному обчисленні становить 23 роки 10 місяців 10 днів.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до   статті 22 Конституції України   права і свободи людини і громадянина, закріплені цією   Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України   встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно   зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених   Конституцією України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262-ХІІ.
Відповідно до пункту “б” частини 1 статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин – звільнення позивача зі служби та звернення з заявою до повноваженого органу), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
За частиною 1 та 2 статті 2 Закону № 2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.
Також положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.
На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей” (далі - Порядок № 393).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 393 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин – звільнення позивача зі служби та звернення з заявою до повноваженого органу), для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті “ж” статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в Національній поліції.
Пункт 2 Порядку (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин – звільнення позивача зі служби та звернення з заявою до повноваженого органу) встановлює, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті “ж” статті 1-2 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, під час призначення пенсії згідно з пунктом “а” статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.
До вислуги років осіб, зазначених у пункті “ж” статті 1-2 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, додатково зараховується час безперервної роботи (з дня призначення після звільнення із служби в органах внутрішніх справ (міліції) на посадах у Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їх територіальних органах, закладах та установах), що заміщуються державними службовцями, а в закладах освіти, закладах охорони здоров`я та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.
Пункт 3 Порядку № 393 визначає які періоди зараховується на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови.
Таким чином з аналізу викладених положень наведеної Постанови вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Суд зазначає, що положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.
З огляду на викладені норми, як Законом № 2262-ХІІ, так і Постановою № 393 не визначено та не передбачено таких понять, як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років.
Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.
Стаття 17-1 Закону № 2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме вислуги років, однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ.
У свою чергу, згідно з Постановою № 393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).
Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 14.04.2021 у справі №480/4241/18) підтримала правову позицію, викладену у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом N2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 та з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступила від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.
Отже, для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови № 393.
Як зазначалось, 03.07.2019 наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №260 о/с внесені зміни до наказу №241 о/с у частині звільнення позивача стосовно вислуги років у пільговому обчисленні – 31 рік 03 місяці 00 днів.
Таким чином судом першої інстанції вірно встановлено, що вислуга років позивача, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше необхідного, відтак, суд вважає, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту “а” статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Також, у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2022 по справі №200/11408/19-а, яке набрало законної сили на підставі Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023, суд дійшов висновку, що вислуга років позивача, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше необхідного, відтак, суд вважає, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту “а” статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 686/15836/16-а та від 27.02.2019 у справі №753/23503/16 та у постанові від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.
Отже, відповідач дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із п. "а" ст.12 Закону № 2262-ХІІ, та безпідставно відмовив позивачу у призначені на пенсії за вислугу років відповідно до пункту “а” ст. 12 Закону № 2262. 
Щодо посилання скаржника на необхідність застосування Порядку № 393 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року, суд зазначає, що враховуючи те, що станом на дату звільнення та дату звернення позивача 16.08.2019 із заявою до ГУНП в Донецькій області щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ діяла стара редакція Порядку № 393 до змін внесених постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту “а” ст. 12 Закону № 2262.
Аналогічний висновок міститься  у постановах Верховного Суду від 31 серпня 2023 року справа № 200/4951/22, від 15 вересня 2023 року справа №380/10714/22, від 11 вересня 2023 року у справі № 480/4827/22, від 07 вересня 2023 року у справі № 560/9478/22, від 18 жовтня 2023 року справа №360/17/23, від 13 листопада 2023 року справа №600/3251/22.
Щодо посилання скаржника на відсутність підстав для призначення пенсії з 15.08.2019, оскільки пакет документів для призначення пенсії за вислугу років надійшов до Головного управління 29 березня 2023 року, а отже, з урахуванням вимог статті 50 Закону №2262, питання щодо призначення пенсії позивачу може бути розглянуте виключно з березня 2022 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень пункту “б” частини 1 статті 50 Законом № 2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Пунктом “є” частини 1 статті 50 Законом № 2262-XII визначено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які набули право на пенсію за цим Законом у зв`язку із внесенням зміни в раніше виданий наказ або інший розпорядчий акт про оголошення їх вислуги років для призначення пенсії та звільнення зі служби, - з дня підписання наказу або іншого розпорядчого акта відповідною посадовою особою про внесення цієї зміни.
Отже, за положенням статті 50 Законом № 2262-XII позивачу пенсії відповідно до цього Закону призначаються з дня підписання наказу яким внесені зміни до наказу про звільнення  в частині оголошення вислуги років. 
Відповідно до ч.3 ст.50 Закону №2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Отже, у разі несвоєчасного звернення особи за призначенням пенсії, така пенсія призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
За положенням частини  1 статті 48 Закону, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Отже, зазначена норма визначає право особи на вибір органу до якого може бути подана заява про призначення пенсії. 
Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 № 135/13402, (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин – звернення до ГУНП) встановлено, що Заяви  про  призначення  пенсії  за  вислугу  років  та по інвалідності особам,  звільненим зі служби,  які  мають  право  на пенсію згідно із Законом,  та особам,  які мають право на пенсійне забезпечення відповідно  до  міжнародних  договорів  у галузі  пенсійного  забезпечення  військовослужбовців та членів їх сімей,  згода  на  обов`язковість  яких  надана  Верховною   Радою України,  подаються  цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та  Севастополі (далі  -  органи,  що  призначають  пенсії)  через уповноважені  структурні  підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства  внутрішніх  справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій  України,  Міністерства  інфраструктури  України,  Служби безпеки  України,  Служби  зовнішньої розвідки України, Управління державної  охорони  України, Державної служби спеціального зв`язку та  захисту  інформації  України,  Державної  прикордонної  служби України,    Державної   податкової   служби   України,   Державної пенітенціарної  служби  України,  Державної  інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи,  їх територіальні  підрозділи  в Автономній Республіці Крим,  областях, містах Києві та Севастополі визначають  уповноважені  структурні  підрозділи,  на  які  за  їх рішенням  покладаються  функції  щодо  підготовки  та  подання  до органів,  що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку, уповноважений  структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі  необхідні документи  і  своє  подання  про  призначення  пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу,  якій оформлюється пенсія,  і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Уповноважений структурний підрозділ надає  допомогу  особі  в одержанні   відсутніх  на  момент  подання  заяви  документів  для призначення пенсії.
У разі,  якщо  підготовлені  не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає,  подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку. 
За унормуванням положень  Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та з інших соціальних питань” затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.09.2018 № 760 (зареєстровано в Міністерства юстиції України 10.10.2018 за №1152/32604 (далі - Інструкція №760; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що уповноважені структурні підрозділи це визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів (пункт 3 Інструкції № 760).
У пункті 1 розділу ІІ Інструкції № 760 визначено, що уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; 5) формують облікові справи та зберігають їх згідно з порядковими номерами, присвоєними в книзі обліку документів для призначення пенсій (додаток 1); 7) ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону; 8) взаємодіють з органами, які призначають пенсії, стосовно осіб, яким призначено (припинено) виплату пенсій, та в межах повноважень з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення тощо.
Щодо повноважень уповноважених структурних підрозділів в частині організації роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій то такі передбачені у розділі ІІІ Інструкції № 760 за приписами яких останні: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.
Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється; 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.
На підставі викладених норм на структурний підрозділ ГУНП покладаються функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій. 
Отже, ГУНП у розумінні положень ст. 48 Закону № 2262 є уповноваженим органом.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, звернення позивача за пенсією у розумінні приписів ч.1 ст.48 Закону №2262-ХІІ відбулося 15.08.2019. 
Судами не встановлено несвоєчасного звернення позивача  щодо призначення пенсії.
Суд зазначає, що оскарження позивачем у судовому порядку дій ГУНП щодо не подання документів на призначення пенсії та відповідно подання цим органом документів значно пізніше дня виникнення у позивача права на пенсію, не впливає у даному випадку на своєчасність звернення позивача з відповідною заявою та відповідно  права позивача на призначення пенсії з дати виникнення такого права. 
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.  
Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 
                                                                         ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 р.  у справі  № 200/1716/23 -  залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 р.  у справі  № 200/1716/23  -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 14 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                                                  Е.Г. Казначеєв  

Судді                                                                                                              А.В. Гайдар

                                                                                                             І.Д. Компанієць