УХВАЛА
 
10 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 947/23578/20
провадження № 61-15910ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 01 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про зобов`язання не чинити перешкоди 
у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою, вселення, розподілу особових рахунків та виселення невідомих осіб,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому просив суд: 
- зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вселенні, проживанні та користуванні квартирою 
АДРЕСА_1 ; 
- вселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_1 ; 
- встановити порядок користування квартирою 
АДРЕСА_1 , виділивши у особисте користуванні 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно до технічного паспорту від 17 березня 2021 року, житлову кімнату № 5, житловою площею 
10,2 кв. м та житлову кімнату № 7, житловою площею 17,4 кв. м. з балконом площею 0,9 кв. м; залишивши у особистому користуванні ОСОБА_1 житлову кімнату АДРЕСА_2 , площею 11,8 кв. м., з лоджією 1,4 кв. м., у загальному користуванні залишити коридор № 1, площею 1,7 кв. м., кухню № 8 площею 9,4 кв. м, комора № 6 площею 0,3 кв. м., туалет № 3 площею 1,2 кв. м, ванна № 4 площею 2,6 кв. м, вбудовану шафу № 6 площею 0,6 кв. м.; 
- розділити особовий рахунок квартири на дві окремих особових рахунка 
у відповідності з порядком користування. Розділивши при цьому оплату за площу особистого користування між особовими рахунками відповідно до частки кожного наймача, закріпивши один особовий рахунок на площу 48,9 кв. м за ОСОБА_2 , а другий особовий рахунок на площу 18,3 кв. м за ОСОБА_1 ; 
- виселити з квартири 
АДРЕСА_1 невідомих осіб, які не зареєстровані у вказаної квартирі та знаходяться 
у приміщенні незаконно; 
- зобов`язати невідомих осіб , що знаходяться у квартирі, не чинити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перешкод у користуванні квартирою 
АДРЕСА_1 .
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 01 червня 2023 року, задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою, вселення, розподілу особових рахунків та виселення невідомих осіб.
Встановлено порядок користування квартирою 
АДРЕСА_1 , виділивши у особисте користуванні
  ОСОБА_2 та його неповнолітньому сину ОСОБА_3 , відповідно до технічного паспорту від 17 березня 2021 року, житлову кімнату № 5, житловою площею 
10,2 кв. м та житлову кімнату № 7, житловою площею 17,4 кв. м з балконом площею 0,9 кв. м; залишивши у особистому користуванні ОСОБА_1 житлову кімнату АДРЕСА_2 , площею 11,8 кв. м., з лоджією 1,4 кв. м.
У загальному користуванні мешканців квартири залишено коридор № 1, площею 
1,7 кв. м., кухню № 8 площею 9,4 кв. м, комора № 6 площею 0,3 кв. м., туалет № 3 площею 1,2 кв. м, ванна № 4 площею 2,6 кв. м, вбудовану шафу № 6 площею 0,6 кв.м.
Вселено ОСОБА_2 та його неповнолітнього сина ОСОБА_3 у квартиру 
АДРЕСА_1 , згідно визначеного порядку користування.
Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні квартирою 
АДРЕСА_1 , згідно визначеного порядку користування, ОСОБА_2 та його неповнолітньому сину ОСОБА_3 .
Відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 щодо вселення у дану квартиру інших членів своєї сім`ї, виселення із квартири невідомих осіб, та поділ особистих рахунків.
06 листопада 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду 
м. Одеси від 22 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 01 червня 2023 року (надійшла до суду 08 листопада 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
З постанови апеляційного суду встановлено, що повний текст постанови виготовлено 08 червня 2023 року. Таким чином, строк на касаційне оскарження закінчився 10 липня 2023 року (понеділок).  
ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою 06 листопада 2023 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження та заявила клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги. 
Клопотання обґрунтовано тим, що про наявність оскаржуваної постанови заявник дізналася лише 13 жовтня 2023 року від державного виконавця, а копію оскаржуваної постанови вона не отримувала.
На підтвердження клопотання заявник не надала жодного доказу.
Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги слід відмовити, 
а касаційну скаргу залишити без руху з огляду на те, що заявником не надано жодного доказу на підтвердження клопотання.
Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно надати належні докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні  в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі 
у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Оскільки належних доказів порушень апеляційним судом порядку направлення копій постанови учасникам справи (заявнику) заявник не надала, та не надала доказів дати отримання нею копії постанови, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне. 
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 681,60 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.
Як вбачається з касаційної скарги, заявник оскаржує рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції у повному обсязі (не зазначає, що оскаржує в судові рішення в частині) . 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ОСОБА_2 звернувся до суду позовом у 2020 році та заявляв шість позовних вимог немайнового характеру.
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 8 408,00 грн:
1)     судовий збір за шість позовних вимог немайнового характеру - 5 044,80 грн (840,80*6=5 044,80); 
2)     судовий збір за подачу касаційної скарги - 10 089,60 грн 
(5 044,80*200%=10 089,60); 
3)     сплачено судового збору - 1 681,60 грн; 
4)     доплата судового збору - 8 408,00 грн (10 089,60-1 681,60=8 408,00).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 01 червня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць