ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/4791/16                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 листопада 2023 року                                                                 м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                            Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Єгорової Н.М.,
                                                                                          Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Приватного виробничого підприємства «Квадро» про накладення арешту на рахунки платника податків,-
В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДПС у м.Києві з адміністративним позовом до Приватного виробничого підприємства «Квадро» про накладення арешту на рахунки платника податків.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що 18 березня 2016 року ГУ ДФС у м. Києві винесено наказ №1516 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідача» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині взаємовідносин з ТОВ «Болтон-Груп» (код 39369285), ТОВ «Сан-Ріо» (код 39007485) за період з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2015 року, а також інших контрагентів, які могли формувати валові витрати та податковий кредит ПВП «Квадро» (код 24126303) за період з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2015 року, тривалістю 10 робочих днів з 23 березня 2016 року (т.1 а.с. 14).
Посадовими особами податкового органу, на підставі вказаного вище наказу та направлення на перевірку від 21 березня 2016 року №133 (т. 1 а.с. 15), 23 березня 2016 року було здійснено виїзд до ПВП «Квадро» за адресою: 01033, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 69, офіс 420.
У зв`язку з відмовою допуску до перевірки посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві складено акт 23 березня 2016 року №157/2615-14-07-02 (т. 1 а.с. 19-20).
24 березня 2016 року контролюючим органом було прийнято рішення №3, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ПВП «Квадро» (код ЄДРПОУ 24126303), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресами: Харківська область, місто Первомайськ, вулиця Залізнична, 1А; Харківська область, місто Первомайськ, вулиця Залізнична, 76; Харківська область, місто Первомайськ, вулиця Миру, 47; місто Харків, Повтання майдан, 7/8; місто Харків, вулиця Фесенківська, будинок 12/14; місто Київ, вулиця Володимирська, б. 69, кв. (офіс) 420 (т. 1 а.с. 11-12).
Оскільки відповідачем не допущено посадових осіб позивача до проведення перевірки, податковий орган звернувся до суду з даним позовом про застосування адміністративного арешту коштів платника податків.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені статтею 94 Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Відповідно до пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:
- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;
- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;
- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;
- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;
- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;
- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;
- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу;
- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).
Визначення адміністративного арешту, наведене в п. 94.1 статті 94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
При цьому, відповідно до п. 94.6 статті 94 ПК України, Керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.
Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.
Отже, застосування адміністративного арешту майна платника податків можливе за умови відмови платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Згідно з п. 81.2 статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Позивач посилається на те, що ПВП «Квадро» не допустило його посадових осіб до проведення перевірки при наявності законних підстав для її проведення.
Таким чином, з метою вирішення даного спору необхідно встановити наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, та відповідно наявність чи відсутність у товариства підстав для відмови у допуску до перевірки посадових осіб контролюючого органу.
Судом першої інстанції було встановлено, що не погоджуючись з винесеним наказом про проведення перевірки, ПВП «Квадро» звернулось із позовом до суду про визнання його протиправним та скасування.
Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2021 року у справі №826/4999/16 позов ПВП «Квадро» задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 18 березня 2016 року №1516; у задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного виробничого підприємства «Квадро» до Головного управління ДПС у м. Києві, головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДФС у м. Києві Горшкова В.І. про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, повернуто скаржнику.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного виробничого підприємства «Квадро» до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДПС у м. Києві Горшкова Віталія Івановича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.
За таких обставин, враховуючи те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, скасовано наказ про призначення документальної позапланової виїзної перевірки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що недопуск до її проведення не є підставою для застосування арешту платника податків.
В даному випадку ПВП «Квадро» було правомірно недопущено співробітників позивача до перевірки.
Наведені обставини нівелюють передбачені ПК України наслідки для платника податку у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків, тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Таким чином, за наслідком розгляду даного спору, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та зважаючи на достатній та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Єгорова Н.М.

                                                                                                    Сорочко Є.О.