ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року 
м. Київ
cправа №  910/19472/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Краснова Є.В., Мачульського Г.М., 
за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20  червня 2023 року (головуючий - Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.) і рішення Господарського суду міста Києва від 01 листопада 2022 року (суддя Удалова  О.Г.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто"
до: (1) Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" і (2)  Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант" 
про визнання договору укладеним.
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
Узагальнені обставини спору
1.          21.12.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4771 (далі - договір оренди № 4771), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення водно-спортивної станції "Імпульс" площею 231,7 кв.м., розміщені за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, 18, що перебувають на балансі Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант" (балансоутримувач).
2.          Сторонами неодноразово продовжувались договірні відносини шляхом укладення договорів про внесення змін до договору оренди № 4771. З матеріалів цієї справи слідує, а сторонами не заперечується, що орендні правовідносини між сторонами були продовжені до 24.08.2021 включно.
3.          При цьому, з 27.11.2015 (на підставі договору № 4771/04 про внесення змін до договору оренди № 4771) права та обов`язки орендодавця за договором оренди № 4771 перешли до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант".
4.          Листом № 21/09-20-1 від 21.09.2020 орендар направив орендодавцеві заяву, у якій просив продовжити без проведення аукціону дію договору оренди № 4771 на 5 років. 
5.          У відповідь на вказаний лист орендодавець (лист № 125-535 від 20.05.2021) повідомив орендаря про необхідність усунення ряду недоліків заяви, а саме вимагав надати актуальний звіт про оцінку майна із рецензією на нього, текст чинного договору оренди з усіма змінами і доповненнями до нього та проєкт договору про продовження договору оренди з урахуванням змін розміру орендної плати на підставі нової оцінки нерухомого майна.
6.          За твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" (далі - ТОВ "Каштанове місто"), 20.05.2021 воно звернулося до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант" (далі - ДП "Квант") із заявою № 20/05-21-1, у якій повідомляло про намір продовжити договір оренди на 5 років.  Зауважило також, що воно зверталося до ДП "Квант" ще і з листом №  23/05-21-1 від 23.05.2021, до якого долучалась копія додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди № 4771.
7.          Між тим, 24.06.2021 Державний концерн "Укроборонпром" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість") направив ДП "Квант" листа № UOP4.2-5450 від 24.06.2021, у якому просив здійснити заходи щодо повернення у користування підприємства займаних ТОВ "Каштанове місто" нежилих приміщень.
8.          25.06.2021 ДП "Квант" звернулося до ТОВ "Каштанове місто" з листом-вимогою № 125-636, згідно з яким просило орендаря повернути займане за договором оренди № 4771 нерухоме майно.
9.          Далі, листом від 26.08.2021 № 125-836 ДП "Квант" повідомило ТОВ "Каштанове місто" про відсутність наміру продовжувати договір оренди №  4771 та просило у зв`язку з закінченням строку дії вказаного договору терміново повернути майно. Вказаний лист отримано орендарем 31.08.2021.
10.          Згодом, 14.09.2021 ДП "Квант" звернулося до ТОВ "Каштанове місто" із заявою (№ 125-898 від 13.09.2021) про припинення договору оренди №  4771, в якій вказало, що з 25.08.2021 такий договір є припиненим, у зв`язку з чим вимагало повернути майно. Вказаний лист отримано орендарем 15.09.2021.
11.          Крім того, повідомлення про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди № 4771 було опубліковано ДП "Квант" в газеті "Урядовий кур`єр" № 184 (7052) за 23.09.2021
Узагальнений зміст позовних вимог і підстав позову
12.          З посиланням на вказані обставини ТОВ "Каштанове місто" (далі також "Позивач") звернулося у Господарський суд міста Києва з позовом до Державного концерну "Укроборонпром" (далі - "Відповідач-1", ДК "Укроборонпром") та ДП "Квант" (далі - "Відповідач-2", ДП "Квант"), у якому просило визнати укладеним з 25.08.2021 договір № 4771/07 про внесення змін до договору оренди № 4771.
13.          В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав про те, що він як орендар нерухомого майна належним чином виконував умови, укладеного з ДП "Квант" договору оренди № 4771, а тому в силу вимог статей 15, 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" наділений переважним правом на продовження дії згаданого договору оренди. Позивач наполягав, що задля реалізації свого переважного права на продовження дії договору 22.09.2020, 20.05.2021 та 23.05.2021 він звертався до ДП "Квант" із заявами, у яких просив підписати зміни і доповнення до договору оренди щодо його продовження. Однак жодна із заяв про продовження дії договору оренди Відповідачем-2 розглянута не була, що на думку Позивача порушило його право на продовження дії договору оренди без конкурсу.
Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій
14.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 у задоволенні позову відмовлено.
15.          Рішення судів мотивовані такими аргументами і обставинами.
15.1.          01.02.2020 було введено в дію Закон України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ (далі - Закон № 157-ІХ), у частині другій статті 15 якого визначено, що право на отримання в оренду державного та комунального майна, що не міститься в Переліку першого типу, без проведення аукціону мають, зокрема, фізкультурно-оздоровчі заклади.
15.2.          Водночас, Позивачем не доведено, що він є саме фізкультурно-оздоровчим закладом, тобто має право на продовження строку дії договору оренди без проведення аукціону.
15.3.          Крім цього, з урахуванням положень статті 18 Закону № 157-ІХ ТОВ "Каштанове місто" мало звернутися до ДП "Квант" із заявою про продовження договору оренди № 4771 не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку його дії, тобто до 24.05.2021.
15.4.          Проте, доказів вчасного і належного звернення ТОВ "Каштанове місто" до ДП "Квант" із заявою про продовження договору у строк до 24.05.2021 матеріли цієї справи не містять. 
15.5.          У даному випадку надані Позивачем копії листів від 21.09.2020 №  21/09-20-1 та від 23.05.2021 № 23/05-21-1 з відміткою у вигляді тризначного номеру не можуть бути прийняті в якості належних доказів та не підтверджують факт отримання Відповідачем-2 вищевказаних листів.
15.6.          Більше того, з матеріалів справи слідує, що ДП "Квант" в передбачений законодавством та умовами договору оренди №  4771 строк висловив свою позицію про відсутність наміру щодо продовження дії цього договору.  
15.7.          Окремо варто враховувати і те, що в силу імперативних приписів частини третьої статті 18 Закону № 157-ІХ договір оренди може бути продовжений лише на той самий строк, на який він був укладений, в той час як Позивач безпідставно просить продовжити договір строком на 5 років, тоді як договір оренди № 4771 було укладено на 2 роки та 11 місяців.
15.8.          Правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця, як власника майна, володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. Настання наслідків у виді припинення чи продовження договору є пов`язаним із дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу.
15.9.          Оскільки Позивачем не доведено необхідності укладення договору про продовження строку дії договору оренди № 4771 в силу прямої вказівки закону або вчинення Відповідачем-2 дій щодо ухилення від його укладення, відсутні правові підстави для визнання в судовому порядку такого додаткового договору укладеним, а тому у задоволенні позовних вимог ТОВ "Каштанове місто" належить відмовити.
Касаційна скарга
16.          Не погодившись із прийнятими рішеннями, Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, а цю справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
17.          Правовою підставою касаційного оскарження судових рішень скаржником визначено приписи пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).
18.          В обґрунтування наявності згаданої підстави касаційного оскарження зазначено про: 
-          неправильне застосування судами попередніх інстанцій приписів статті 15 Закону України "Про фізичну культуру і спорт", що в результаті призвело  до недослідження статутних документів Позивача з метою встановлення наявності або відсутності ознак товариства як фізкультурно-оздоровчого закладу;
-          неправильне застосування статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", що в результаті призвело до порушення положень статті 77 ГПК України та до встановлення обставин наявності у Сороки С.В., який підписав листи від 26.08.2021 № 125-836 і від 13.09.2021 № 125-898 від імені ДП "Квант" про висловлення орендодавцем заперечень щодо поновлення договору оренди № 4771 на підставі недопустимого доказу, а саме наказу ДК "Укроборонпром" від 09.07.2021 № 83-к;
-          порушення судами попередніх інстанцій положень статті 77 ГПК України, що полягало у встановленні обставин повідомлення ТОВ "Каштанове місто" про припинення договору оренди № 4771 на підставі недопустимого доказу, а саме оголошення у газеті "Урядовий кур`єр"; 
-          встановлення обставин відсутності факту звернення Позивача до Відповідача-2 лише на підставі візуального огляду заяв № 21/09-20-21 від 21.09.2020 та № 23/05-21-1 від 23.05.2021 без аналізу журналу вхідної кореспонденції ДП "Квант", положення про його документообіг, які могли бути витребувані.       
Узагальнені доводи відзивів на касаційну скаргу
19.          У відзиві на касаційну скаргу АТ "Українська оборонна промисловість" стверджує про її безпідставність та необґрунтованість. Висновки судів попередніх інстанцій підтримує. У зв`язку з цим, у задоволенні касаційної скарги просить відмовити, оскаржувані рішення і постанову залишити без змін. 
20.          Доводи, що викладені ДП "Квант" у відзиві на касаційну скаргу суд касаційної інстанції не описує та не розглядає, позаяк його подано із пропуском, встановленого судом строку.   
Процесуальні питання
21.          У судовому засіданні 28.09.2023 судом касаційної інстанції (протокольною ухвалою) було відмовлено у задоволенні клопотання Позивача про відкладення розгляду цієї справи на іншу дату.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
22.          Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Відповідача - 1 (Шевченко Б.В.) і Відповідача - 2 (Комар Д.Ю.), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
23.          Частиною першою статті 300 ГПК України чітко визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24.          Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі стали приписи пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, якими передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу. 
25.          Водночас, відповідно до пунктів 1 і 4 частини третьої статті 310 ГПК України (саме на них посилається Позивач у касаційній скарзі) підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо 
-          суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу (пункт 1); 
-          суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4).  
26.          У цій частині Верховний Суд висновує, що в силу наведеного припису пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України скасування оскаржуваних рішень судом касаційної інстанції з подальшим направленням судової справи для нового розгляду можливе виключно у тому випадку, коли суд дійде висновку про обґрунтованість    заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.    
27.          Втім, жодна із підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України ТОВ "Каштанове місто" у касаційній скарзі не заявлялася. Тому, можливість скасування оскаржуваних у цій справі рішення і постанови з підстави, що визначена у пункті 1 частини третьої статті 310 ГПК України виключається, звідси розгляд доводів скаржника щодо наявності порушень, передбачених цим пунктом необхідним не являється.
28.          За наведеного доводи касаційної скарги Позивача про недослідження судами його статутних документів з метою встановлення наявності або відсутності ознак товариства як фізкультурно-оздоровчого закладу колегією суддів відхиляються, адже такі доводи жодною із підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України не підкріплені.
29.          Наявне ж у касаційній скарзі посилання на постанову Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 912/555/17 обґрунтуванням підстав касаційного оскарження не є, адже скаржник у касаційній скарзі його таким не визначив. В свою чергу суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу власними міркуваннями та вважати будь-які його посилання на постанови Верховного Суду підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
30.          Щодо ж аргументів касаційної скарги про установлення судами попередніх інстанцій суттєвих для цієї справи обставин на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 310 ГПК України) суд касаційної інстанції зазначає таке.
31.          Згідно із частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частина друга статті 73 ГПК України).
32.          Відповідно до статті 77 ГПК України ("допустимість доказів") обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. 
33.          Допустимість доказів означає, що в окремих випадках, передбачених нормами права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування. 
34.          Натомість за змістом статті 76 ГПК України належність доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Тобто з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.
35.          Належність, як змістовна характеристика та допустимість, як характеристика форми, є властивостями доказів, оскільки вони притаманні кожному доказу окремо і без їх одночасної наявності жодний доказ не може бути прийнятий судом. 
36.          Однак відповідно до положень пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України до повноважень суду касаційної інстанції належить вирішення питання тільки щодо допустимості доказу. Установлення цього дефекту доказу є питанням права в тому значенні, що висновок про недопустимість доказу можна зробити виключно із застосуванням норми права, що містить пряму заборону використання відповідного засобу доказування на підтвердження певної фактичної обставини справи. 
37.          У той же час ТОВ "Каштанове місто" у касаційній скарзі взагалі не зазначено наявності передбачених чинним законодавством правових підстав, які б зумовлювали визнання оцінених судами доказів недопустимими, тобто такими, що не можуть підтверджувати відповідні обставини. 
37.1.          Аргументи скаржника про недопустимість врахованого судами оголошення у газеті "Урядовий кур`єр" посиланням на норми права не підкріплені. Більше того, обставини повідомлення Позивача про припинення договору оренди № 4771 судами установлені не лише на підставі відповідного оголошення у газеті, а і за допомогою листів Відповідача-2 від 26.08.2021 № 125-836 і від 13.09.2021 №  125-898.
37.2.          Аргументи ж скаржника про недопустимість наказу ДК "Укроборонпром" від 09.07.2021 № 83-к, як доказу, який підтверджував наявність у Сороки  С.В. повноважень на підписання згаданих вище листів від імені ДП "Квант" з посиланням на приписи статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" є необґрунтованими, адже згадана стаття не встановлює жодних вимог з питань використання засобів доказування, а визначає лише правовий статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру.
37.3.          У цій частині колегія суддів вважає доцільним звернути увагу скаржника на тому, що правовідносини з представництва виникають не на підставі інформації про них у Єдиному державному реєстрі (не з факту внесення до нього інформації), а на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (частина третя статті 237 Цивільного кодексу України). 
38.          Окремо суд касаційної інстанції зауважує, що в цілому згадані доводи ТОВ "Каштанове місто" жодного значення для правильного вирішення спору у цій справі не мають, адже у спірних правовідносинах судами були установлені не тільки обставини відсутності волевиявлення орендодавця для продовження орендних відносин, а і обставини невідповідності товариства Позивача критеріям, що надають йому можливість орендувати державне майно без конкурсу, а також обставини незвернення орендаря до орендодавця із заявою про продовження договору оренди, які є самостійними, окремими підставами для відмови у позові.  
39.          Доводи ж скаржника щодо останніх (обставин незвернення орендаря до орендодавця), які на думку ТОВ "Каштанове місто" встановлені судами не повно чи неправильно через їх установлення без аналізу журналу вхідної кореспонденції ДП "Квант", положення про його документообіг, які суди могли витребувати у Відповідача-2, колегія суддів вважає безпідставними, адже в силу приписів статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
40.          Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів (частина четверта статті 74 ГПК України).
41.          Звідси, заявлена у касаційній скарзі підстава касаційного оскарження (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України) в межах касаційного провадження свого підтвердження не знайшла, а відтак, подана Позивачем касаційна скарга судом касаційної інстанції відхиляється. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
42.          Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 308 ГПК України). Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
43.          Враховуючи наведені положення Закону та висновки, зроблені касаційним судом під час касаційного провадження у даній справі, колегія суддів Верховного Суду вирішила, що подана ТОВ "Каштанове місто" касаційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Водночас прийняті у справі рішення і постанова повністю відповідають правовим нормам, а тому не можуть бути змінені чи скасовані. 
Судові витрати
44.          В порядку приписів статті 129 ГПК України судові витрати за подання касаційної скарги залишаються за скаржником.
Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" залишити без задоволення. 
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 20  червня 2023 року і рішення Господарського суду міста Києва від 01 листопада 2022 року справі №  910/19472/21 залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  Міщенко І.С.

Судді                                                                                                 Краснов Є.В.

                                                                                                       Мачульський Г.М.