П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/3856/22-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Анісімов О.В. 
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
08 листопада 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на  транспорті на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування акту та постанови, 
В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням ухвали про закриття провадження в частині позовних вимог від 24.11.2022 року, просив скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №341212 від 19.10.2022 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 17000 гривень.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №341212 від 19.10.2022 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що інспекторами відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Вишневським В.Я. та Яковійчуком С.Ю. 22.09.2022 року на автодорозі: 11-10, «Стрий-Чернівці» здійснено перевірку транспортного засобу марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 (посвідчення водія НОМЕР_2 , номер дорожнього листа 7341).
Перевірка транспортного засобу здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку № 013050 від 16.09.2022 року.
За результатами перевірки складено акт №324802 від 22.09.2022 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. В акті наявний запис про те, що водій транспортного засобу з актом ознайомився, однак від надання письмових пояснень та підпису відмовився.
В акті проведення перевірки наявний також запис про те, що транспортний засіб належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ); згідно полісу №ЕР207437935 ОСОБА_1 .
Згідно вказаного акту виявлено наступні порушення: ст. 34 Закону України “Про автомобільний транспорт” – перевізник не забезпечив водія оформленим протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушив вимоги ст. 48, 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачено абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Начальником відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Віталієм Пономаренко оформлено повідомлення №33810/40-1/24-22 від 05.10.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 запрошується на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 19.10.2022 року. Вказане повідомлення надіслане позивачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується фіскальним чеком. Однак, доказів вручення вказаного повідомлення позивачу суду надано не було.
19.10.2022 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Віталій Пономаренко, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №341212, відповідно до якої за порушення вимог статей 34, 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, постановлено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф на загальну суму 17000,00 грн.
Доказів надіслання та вручення вказаної постанови позивачу суду надано не було. Однак, згідно доводів позивача оскаржувану постанову та акт проведення перевірки ним отримано засобами поштового зв`язку 26.10.2022 року.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.
Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України “Про автомобільний транспорт” від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі – Закон №2344-III та інші нормативно-правові акти в редакції, чинній на час здійснення перевірки транспортного засобу).
Статтею 18 Закону №2344-III визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися автомобільними перевізниками (роботодавцями).
Нормами статті 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Постановою Кабінет Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 затверджено Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі – Порядок №1567 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 79 від 02.02.2022 року, чинній на час проведення перевірки транспортного засобу позивача).
Згідно пунктів 1, 2 Порядку №1567 цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Пунктом 4 Порядку №1567 визначено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками)
Відповідно пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:
- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);
- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;
- оснащення таксі справним таксометром;
- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;
- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;
- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;
- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
- виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, ці Правила визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників. Ці Правила не регламентують перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів, пошти та перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, що стосуються виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, власне процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами.
Статтею 60 Закону №2344-III передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Так, згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III (який було застосовано відповідачем при прийнятті оскаржуваних постанов) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частин 5 та 6 статті 60 Закону №2344-III розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно пунктів 20-22 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (у разі наявності).
У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.
Нормами пунктів 25, 26, 27 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
При оформленні акту перевірки, посадові особи Укртрансбезпеки на основі полісу страхування №ЕР-207437955 дійшли висновку про те, що саме ОСОБА_1 є автомобільним перевізником, що використовує даний транспортний засіб.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 15.05.2009 року власником транспортного засобу марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .
Відповідно до довіреності BPN №884239 від 15.02.2012 року ОСОБА_3 доручив вказаний транспортний засіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а у подальшому на підставі довіреності ВТР №773459 від 04.03.2014 року ОСОБА_4 доручив цей транспортний засіб ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .
На час перевірки у водія не було  документів, долучених позивачем до позову, відтак, на основі полісу страхування посадовими особами Укртрансбезпеки визначено ОСОБА_1 як автомобільного перевізника, що використовує даний транспортний засіб.
У матеріалах справи наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-207437955, згідно змісту якого ОСОБА_1 дійсно є страхувальником транспортному засобу марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Пунктом 20-1.1 статті 20-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі – Закон № 1961-IV) передбачено, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.
Аналіз положень Закону № 1961-IV свідчить про те, що поліс страхуванням, згідно якого, ОСОБА_1 є страхувальником транспортному засобу марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , лише посвідчує те, що ОСОБА_1 уклав із страховиком договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації зазначеного транспортного засобу.
Положення статті 20-1 Закону № 1961-IV свідчать про те, що договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії навіть після зміни власника, тобто діє не залежно від того, що окрім страхувальника транспортний засіб експлуатується іншими особами.
Таким чином, укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та отримання відповідного полісу страхування не є безумовною умовою того, що під час перевірки транспортного засобу посадовими особами Укртрансбезпеки, ОСОБА_1 є автомобільним перевізником, що використовує даний транспортний засіб.
ОСОБА_2 , який кермував транспортним засобом марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на час перевірки, на підставі довіреності ВТР №773459 від 04.03.2014 року, мав право самостійно керувати та розпоряджатися даним транспортним засобом, аналогічно ОСОБА_1 .
В матеріалах справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт щодо ФОП ОСОБА_1 , міститься товарно-транспортна накладна ВХ 7745АХ №25 від 22.09.2022 року з якої встановлено, що ОСОБА_1 по ній не фігурує ні замовником, ні вантажовідправником, ні вантажоодержувачем.
Отже, посадові особи Укртрансбезпеки під час перевірки транспортному засобу марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 22.09.2022 року дійшли помилкового висновку, що ОСОБА_1 є автомобільним перевізником, що використовує даний транспортний засіб.
Зазначений посадових осіб Укртрансбезпеки щодо визначення автомобільних перевізників, що відповідальні за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт суперечить принципу належного урядування та в цілому верховенства права, однієї з чеснот якого є послідовність та прогнозованість.
Органи Укртрансбезпеки здійснюють свою діяльність як суб`єкти владних повноважень, а отже їх діяльність має характеризуватись певною послідовністю та передбачуваністю, що зокрема слідує з принципу належного урядування.
Відтак, висновки перевірки, які зафіксовані в акті №324802 від 22.09.2022 року проведення перевірки додержання, в тій частині, що відповідальним за порушення вимог статей 34, 39,48 Закону України “Про автомобільний транспорт” є ОСОБА_1 є помилковими та не ґрунтується на належних та допустимих доказах.
Враховуючи, що оскаржувана постанова приймалась на підставі розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема вказаного акту проведення перевірки, висновки якого є помилковими, то суд вважає, що така постанова є протиправною, а відтак підлягає скасуванню.
Отже, наявні підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних позивачем постанов Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби з безпеки на транспорті.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на  транспорті залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.