Справа № 297/2635/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        08 листопада 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Джуга С.Д., Кондор Р.Ю.,
з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 10 квітня 2023 року у справі № 297/2635/22 (Головуючий: Михайлишин В.М.), - 

В С Т А Н О В И Л А :
У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що між позивачкою та відповідачем деякий період часу були фактичні шлюбні відносини, від яких народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Кілька років тому вказані відносини було припинено та з того часу син знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. 
ОСОБА_2 зазначає, що відповідач сина не навідує, кошти на його утримання надає несистематично, в невеликій кількості. При цьому, відповідач ОСОБА_1 є начальником Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, а тому має змогу сплачувати аліменти у відповідній частці від його заробітку. 
Разом із цим, сина сторін по справі наявне серйозне захворювання – гломерулонефрит, в силу чого регулярно слід здавати аналізи та проводити дорогі обстеження. Також, у сина в період з 2014 року по 2018 рік була встановлена інвалідність, захворювання наразі у стадії ремісії, однак у будь-який момент може настати рецидив.
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 від усіх його видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Берегівського районного суду від 10 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 відсотків від усіх його видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 вересня 2022 року і до досягнення ним повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн..
Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 2 833 грн. ОСОБА_1 зазначає, що він за усною домовленістю з ОСОБА_2 , перераховував кошти у сумі 3 000 грн. на її картковий рахунок на утримання сина. Також до початку повномасштабного вторгнення з боку російської федерації відповідач активно приймав участь у житті сина, проте позивачка періодично забороняла бачитись із ним. Суми коштів на утримання сина які позивачка вказує у відповіді на відзив взагалі є недоведеними, і жодного обґрунтованого доказу стосовно витрат нею не було надано. Крім цього, судом першої інстанції під час розгляду справи враховано лише доходи відповідача, але зовсім не враховано доходи матері їх спільної дитини, також не враховано зміну сімейного стану відповідача та наявність інших дітей на його утриманні. Оскільки ОСОБА_1 має відносно великий рівень доходів, а аліменти повинні використовуватися виключно для задоволення потерб дитини і не можуть стягуватися для безпідставного збагачення отримувача аліментів, то позиція суду щодо визначення розміру аліментів у розмірі 30 % усіх видів заробітку є незрозумілою. Також відповідач вважає, що судом порушено вимоги щодо виконання процесуальних обов`язків з питань доведення до нього, як відповідача, процесуальних документів, оскільки всі документи надсилалися на адресу: АДРЕСА_1 , хоча він там жодного разу не мешкав та не залишав даної адреси для листування.
Від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності у якому одночасно просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Берегівського районного суду від 10 квітня 2023 року скасувати та стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 2 833 грн.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» ОСОБА_2 та довідка про доставку електронного листа ОСОБА_4 , і дана обставина не перешкоджає розгляджу справи за їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданий Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.
Дитина проживає разом з позивачкою, що сторонами не заперечується.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Виходячи із положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
У статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Оскільки малолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком, на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України)
Матеріалами справи стверджується, що позивачка з якою проживає дитина звертаючись у суд з позовом про стягнення аліментів, просила визначити розмір аліментів саме у частці від доходу батька.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, проте судова колегія не погоджується з визначеною судом часткою у розмірі 1/3 всіх видів доходів відповідача.
Матеріали справи свідчать про те, що відповідач працює на посаді начальника Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області та згідно Довідки № 01-12/124 виданої Сіверською міською військовою адміністрацією Бахмутського району Донеської області від 24.01.2023 року, його заробітня плата на місяць складає 18 000 грн не враховуючи премії, які не є обов`язковою виплатою, а її розмір залежить від розпорядчих актів вищого керівництва.
Відповідно до витребуваної судом інформації з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року відповідачем ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за вказаний період у загальному розмірі 734124,33 гривень. Тобто, в середньому за місяць відповідачу нараховувалась заробітна плата у розмірі 61177,03 гривні.
Відповідач не заперечує щодо свого обов`язку по утриманню дитини, проте не погоджується з визначенням розміру аліментів у розмірі 1-3 частки всіх видів заробітку та просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 2 833 грн. щомісяця.
22 липня 2022 року, відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_6 .
Батьки зобов`язані брати участь у вихованні та утриманні дітей. Спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.
Проте, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів 30% від усіх видів заробітків (доходів) відповідача, є надмірним не може бути визнаний достатньо обґрунтованим. Слід також зважати на необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету. У свою чергу, суд першої інстанції належним чином не мотивував свого рішення, яким визначив щомісячне стягнення з відповідача на утримання малолітньої доньки сторін такого відсотку доходу відповідача. А тому, колегія суддів, враховуючи рівень доходу відповідача, визначений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, вважає, що в цій частині рішення суду слід змінити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частки його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 
За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід змінити відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 09 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Берегівського районного суду від 10 квітня 2023 року в частині визначеного розміру стягуваних аліментів змінити та стягнути з ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі  частки від усіх його видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 вересня 2022 року і до досягнення ним повноліття.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 20 листопада 2023 року.

Головуючий
       
Судді: