УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/13967/23 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М. 
Категорія 55 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Антоневської В.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/13967/23 за позовом ОСОБА_1  до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про захист  цивільних прав та інтересів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л.М..,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що під час судового розгляду цивільних справ за її позовними вимогами №295/18139/19, №295/15864/20, №295/5167/21 відповідачем допущено 12 випадків порушень вимог законодавства. Так, надана представником відповідача довіреність на представництво інтересів Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради в суді, не містить висновок про те, кому згідно зі статутом надано дозвіл оформлювати довіреність. Окрім того, не дотримано форму довіреності. При поданні відзиву на позов відповідачем протиправно відмовлено у долученні довіреності на представництво інтересів в суді. До відзиву на апеляційну скаргу долучено довіреність, яка не відповідає вимогам законодавства щодо її форми та змісту. 
Позивачка стверджує, що вказані порушення були допущені під час розгляду кожної з наведених вище цивільних справ.
Оскільки такі дії призвели до порушення її прав та інтересів, просила відшкодувати моральну шкоду у розмірі 120000 грн.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зокрема, зазначає, що суд протиправно обмежив її у доступі до правосуддя, адже вона з метою захисту своїх порушених цивільних прав та інтересів звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Частинами 1 та 2 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визнати у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.
Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення відповідачем вимог законодавства при оформленні довіреностей на представництво інтересів в суді, подачі відзивів на позови та апеляційні скарги, які, як стверджує позивачка, були вчинені під час розгляду її позовних вимог у цивільних справах. 
Вказана обставина свідчить про те, що у даній справі між ОСОБА_1 та відповідачем цивільно-правові відносини не виникли, оскільки ОСОБА_1 вважає, що довіреності, відзиви на позовні заяви та апеляційній скарги подані з порушенням вимог законодавства.
Нормами цивільно-процесуального законодавства передбачене право учасників справи при розгляді справи подавати заяви, клопотання і заперечення, викладати свої вимоги, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.
Отже, чинне процесуальне законодавство надає можливість позивачеві у разі незгоди з доводами, які викладені у відзиві, а також у разі недотримання відповідачем порядку подання відзиву, повною мірою реалізувати своє право на подання відповіді на відзив, а також висловлювати свої думки, міркування, аргументовані заперечення з приводу процесуальних питань, у тому числі й щодо питань, пов`язаних з представництвом.
При цьому, законність процесуальних дій учасника справи не може перевірятися за межами передбаченого законом порядку.
Незгода позивача з процесуальними діями іншого учасника справи у відповідній цивільній справі не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що приписи пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України « заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.
Таким чином, суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 до не мають цивільно-правового характеру, й, відповідно, не підлягають судовому розгляду.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 жовтня  2023 року ,- без змін.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 жовтня 2023 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 15 грудня 2023 року.