ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 761/18610/23
провадження № 51-5195км23
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
за участю:
секретаря судового засідання                  ОСОБА_4 , 
прокурора                                                     ОСОБА_5 ,
захисників                                                    ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисників в інтересах ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22022000000000162, стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 
ст. 111-2, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
Зміст оскарженого судового рішення й встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_9 .
У порядку ч. 6 ст.193 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Роз`яснено, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання особи і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
На цю ухвалу 18 липня 2023 року адвокат ОСОБА_7 , а 03 серпня 2023 року адвокат ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, в яких також порушили питання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року відмовлено адвокатам - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 22022000000000162 від 18 квітня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України. Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року повернуто особам, які їх подали.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційних скаргах захисники в інтересах ОСОБА_8 - адвокати ОСОБА_6 і  ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Захисники зазначають, що про наявність ухвали слідчого судді від 31 травня 2023 року ОСОБА_8 і вони  не були повідомлені  судом, слідчим, прокурором. Захисник ОСОБА_6 стверджує, що під час здійснення своїх повноважень із надання правової допомоги ОСОБА_8 27 червня 2023 року він направив старшому слідчому Служби Безпеки України ОСОБА_9 направив клопотання про надання копій постанов, прийнятих слідчим, та копій судових рішень, ухвалених у цьому кримінальному провадженні, а 19 липня 2023 року - повторно звернувся до слідчого з цього ж питання, після чого 01 серпня 2023 року отримав  копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року. Захисники не погоджуються з рішенням апеляційного суду та вважають формальною присутність захисника з безоплатної вторинної правової допомоги - адвоката ОСОБА_10 в суді під час розгляду клопотання старшого слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу. Обидва захисники вважають, що адвокат ОСОБА_10 не забезпечив права на захист ОСОБА_8 , оскільки не зв`язався з ним для узгодження правової позиції та не подав апеляційної скарги на рішення слідчого судді. Захисники посилаються на положення кримінального процесуального закону, зокрема на приписи статей 20, 24, 392 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (рішення від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України», рішення від 26 квітня 2007 року «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України») та вважають рішення апеляційного суду таким, що постановлене всупереч положенням ст. 117 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення касаційних скарг захисників.
Захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підтримали свої касаційні скарги.
Мотиви Суду
За змістом ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Як визначено у ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК України).
Статтею 399 КПК України передбачено підстави залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані його учасниками без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 оскаржили ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зі змісту якої вбачається, що під час розгляду даного клопотання в судовому засіданні був присутній адвокат ОСОБА_10 , який діяв в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , а також після проголошення прийнятого слідчим суддею рішення учасникам процесу було роз`яснено порядок та строки оскарження оголошеної ухвали. Отже, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, адвокату ОСОБА_10 було відомо про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року, однак сторона захисту в особі адвоката ОСОБА_10 не скористалася своїм правом  оскарження ухвали слідчого судді у встановлені законом строки. Разом з тим, з  апеляційними скаргами адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулися 18 липня і 03 серпня 2023 року, тоді як строк на подачу апеляційної скарги на оскаржувану ними ухвалу слідчого судді закінчився ще 05 червня 2023 року, тобто адвокати звернулися з апеляційними скаргами майже через два місяці після закінчення строку на апеляційне оскарження, не навівши при цьому поважних та вагомих причин пропуску такого строку. Апеляційний суд зазначив, що доводи апелянтів про те, що копію оскаржуваної ухвали вони отримали вже після спливу строку на оскарження і це є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а не отримання. Доказів поважності причин пропущення строку оскарження ухвали слідчого судді апелянти не надали.
Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано визнав, що адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не пред`явили доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження з урахуванням положень статей 395, 113, 117 КПК України.
На переконання колегії суддів Верховного Суду, суд апеляційної інстанції мотивовано відмовив адвокатам ОСОБА_7 та ОСОБА_6  у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року стосовно ОСОБА_8 і правомірно повернув їхні апеляційні скарги.
Викладена позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Каракуця проти України» (рішення від 16 лютого 2017 року), незважаючи на той факт, що суд апеляційної інстанції не повідомив про винесення рішення, ЄСПЛ відхилив скаргу на порушення права доступу до суду, оскільки заявники впродовж тривалого часу не виявили належної зацікавленості в розгляді провадження.
Крім того, колегія суддів Верховного Суду враховує, що постановою слідчого від 08 травня 2023 року ОСОБА_8 оголошено у національний, міждержавний та міжнародний розшук. А відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі затримання особи, не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав вважати рішення суду апеляційної інстанції таким, що суперечить нормам процесуального права щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування або зміни судового рішення, під час розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено, а тому касаційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задоволенню не підлягають. 
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8   залишити без зміни, а касаційні скарги захисників в інтересах ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_6 і  ОСОБА_7 - без задоволення.
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                              ОСОБА_3