ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" листопада 2023 р.                                          Справа №926/2766/23
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого – судді                              МАТУЩАКА О.І.
суддів:                                                  СКРИПЧУК О.С.
                                                            КРАВЧУК Н.М.
за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

розглянувши     апеляційну скаргу          Комунального підприємства “Адміністративно-                                                                      технічне підприємство управління” №2410-10-                                                                           3520 від 25.10.2023 (вх. ЗАГС №01-05/3313/23                                                                       від 27.10.2023)
на додаткове рішення                              Господарського суду Чернівецької області від                                                                        15.09.2023, повний текст – 20.09.2023 (суддя                                                                       Бутирський А.А.)
у справі                                                                                № 926/2766/23
за позовом:                                                  Комунального підприємства “Адміністративно-                                                                      технічне підприємство управління”, м.Львів 
до відповідача:                                                      Фізичної особи-підприємця Стасишин Оксани                                                                       Дмитрівни, с. Рідківці Чернівецької області
про                                                            стягнення в сумі 290 927,74 грн

за участю представників сторін від: 
скаржника: Бігун З.В. – адвокат;
відповідача: Цуркан Д.Ю. – адвокат.

ВСТАНОВИВ :
Суть спору.
Комунальне підприємство “Адміністративно-технічне управління” звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця Стасишин Оксани Дмитрівни про стягнення  290927,74 грн заборгованості, з них: 183493,15 грн подвійної облікової ставки, 96425,00 грн збитків, заподіяних інфляцією, та 11009,59 грн 3 % річних, що виникли у результаті неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №30/09/22 від 30.09.2022.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29.08.2023 у задоволенні позову Комунального підприємства «Адміністративно-технічне підприємство управління» відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29.08.2023 заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства “Адміністративно-технічне управління” на користь фізичної особи-підприємця Стасишин Оксани Дмитрівни 20000,00 грн витрат на правничу допомогу. У задоволенні решти вимог відповідача відмовлено.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2023 апеляційну скаргу Комунального підприємства “Адміністративно-технічне підприємство управління” залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Чернівецької області у справі №926/2766/23 від 21.08.2023 – без змін.
Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи. 
КП “Адміністративно-технічне управління” подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.
Апелянт вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 80, 129 ГПК України.
Крім того, апелянт наголошував, що суд першої інстанції безпідставно долучив до матеріалів справи докази понесених відповідачем витрат, а саме після закінчення судових дебатів у справі та відповідачем не було надано детальний розрахунок погодинної оплати затраченого часу адвоката.
23.11.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від представника ФОП Стасишин О.Д. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила додаткове  рішення Господарського суду Чернівецької  області від 15.09.2023 у справі №926/2766/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 28.08.2023 до суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути з Комунального підприємства “Адміністративно-технічне управління” на користь фізичної особи-підприємця Стасишин Оксани Дмитрівни витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею   221   Господарського   процесуального   кодексу України унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до положень статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до частин першої та третьої  статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та проведенням експертизи.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Інтереси відповідача в суді представляли уповноважені адвокати Адвокатського об`єднання “Поляк і партнери” на підставі договору про надання юридичної (правничої) допомоги допомоги від 08.04.2023 року №140/23, укладеного між фізичною особою-підприємцем Стасишин Оксани Дмитрівни (Клієнт) і Адвокатським об`єднанням “Поляк і партнери” в особі керуючого партнера Поляк Марії Володимирівни.
В обґрунтування поданої заяви відповідач надав: 
- договір про надання юридичної (правничої) допомоги від 08.04.2023 року, який укладений відповідачем та Адвокатським об`єднанням “Поляк і партнери”;
- додаткова угода №2 від 10.07.2023 про доповнення договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 08.04.2023 №140/23 пунктом 4.11. наступного змісту: гонорар АО за надання правової допомоги у суді першої інстанції за позовною заявою КП “Адміністративно-технічне управління” м. Львів до ФОП Стасишин О.Д. про стягнення 290927,74 грн коштів визначається у фіксованому розмірі та становить 40000,00 грн;
- звіт (акт) про надані послуги від 23.08.2023 року на суму 40000,00 грн;
- платіжну інструкцію №188 від 25.08.2023, якою відповідач сплатив АО “Поляк і партнери” 40000,00 грн. 
У звіті про надані послуги від 23.08.2023 року вказано про наступні дії, вчинені АО “Поляк і партнери”: консультація клієнта в офісі, вивчення наданих клієнтом документів, визначення правової позиції (10.07.2023); підготовка відзиву на позовну заяву (12.07.202); підготовка та представництво інтересів клієнта у судовому засіданні (20.07.2023);  підготовка та представництво інтересів клієнта у судовому засіданні (21.08.2023); підготовка та направлення сторонам пакету документів для стягнення витрат на правову допомогу (звіт-акт про надані послуги) (23.08.2023); підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (23.08.2023). 
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України  "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”).
За приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України,   обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Із звіту про надані послуги від 23.08.2023 року вбачається, що до нього включено послуги, які є тотожними за своїм змістом, а саме: консультація клієнта в офісі, вивчення наданих клієнтом документів, визначення правової позиції (10.07.2023) та підготовка відзиву на позовну заяву (12.07.2023); підготовка та направлення сторонам пакету документів для стягнення витрат на правову допомогу (звіт-акт про надані послуги) (23.08.2023) та підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (23.08.2023).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу, за рахунок іншої сторони, суд, встановивши обставини справи та оцінивши надані на їх підтвердження докази, дійшов висновку, що такі послуги як підготовка та направлення сторонам пакету документів не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, а тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, а відтак витрати на них не можуть бути покладені судом на іншу сторону.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про те, що заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково та стягнути з Комунального підприємства “Адміністративно-технічне управління” на користь фізичної особи-підприємця Стасишин Оксани Дмитрівни 20000,00 грн витрат на правничу допомогу, а у задоволенні решти вимог відповідача відмовити.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено норми ст.ст. 80, 129 ГПК України за безпідставністю.
Також колегія суддів під час апеляційного перегляду додаткового рішення не встановила неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права. 
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції. 
Відповідно ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, оскаржуване рішення суду належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати.
Враховуючи ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає залишенню за апелянтом.
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

           1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства “Адміністративно-технічне підприємство управління” залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області у справі №926/2766/23 від 15.09.2023 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок  оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови складено 08.12.2023.

Головуючий суддя                                                            О.І. МАТУЩАК

Судді                                                                                О.С. СКРИПЧУК

                                                                                Н.М. КРАВЧУК