П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/7534/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Воробйова Інна Анатоліївна 
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
06 грудня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Граб Л.С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з наступними позовними вимогами:
- скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за №057150011747 від 28.02.2023 р.;
- визнати неправомірними дії щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 у відповідності до заяви про призначення пенсії від 20.02.2023 р. та проведенні виплат;
- зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 у відповідності до заяви про призначення пенсії від 20.02.2023 р. та провести виплати.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.02.2023   р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ   із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви додав   копії наступних документів: паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, диплом, трудову   книжку, витяги із наказу, довідки, що визначають право на пільгову пенсію.
Заява за екстериторіальністю передана до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій   області.
За наслідком розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій   області прийнято рішення №057150011747 від 28.02.2023 р., яким   відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком №1 та вказано, що страховий стаж становить 31 рік 1 місяць, пільговий стаж   за списком №1 - 7 р. 21 день років.
За відсутності необхідного пільгового стажу, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком.
Не погоджуючись із рішенням суб"єкта владних повноважень   позивач звернувся до суду із цим позовом.
Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що підтверджується відповідними документами, однак, звернувшись із відповідною заявою про призначення пільгової пенсії до управління пенсійного фонду - отримав відмову.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України “Про пенсійне забезпечення” №1788-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, та “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” 1058-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин.
3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було   ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив  Закон №1058-ІV  розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту: "На пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за     списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах".
За приписами   статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом "а" статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін  Законом №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці,   - за списком N 1 (36-2003-п ) виробництв, робіт,   професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при   стажі   роботи   не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ стаж роботи для набуття   права на пенсію на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають  Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними  Законом № 213-VIII  (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін   Законом № 213-VIII  для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за     списком № 1     виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ  з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для чоловіків після досягнення 50 років (за наявності страхового стажу роботи 20 років, пільгового 10 років та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами   Закону № 1788-ХІІ  з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та  Законом № 1058-ІV - з іншого в частині   стажу набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий страховий стаж 20 років, тоді як другий -   25 років.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким, у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми  Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не  Закону № 1058-ІV, тобто для призначення пенсії на пільгових умовах позивач має досягнути 50 років, мати стаж 20 років з яких 10 років на зазначених роботах.
Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що заяви, які подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача, періодів роботи за списком №1 періоду з 01.08.2003 р. по 28.02.2007 р., колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.п.1, 2, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (їх правонаступників). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У періоди роботи позивача, які, як він зазначає, не   зараховано   до стажу роботи, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах, діяли:
- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162  Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах
- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України   від 16 січня 2003 р. N 36   “Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах”;
- Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731.
Згідно пунктом 2 цього Порядку під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Так, згідно Списків затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, до Списку №2 включено позицію 2040200а-18494 слюсарі по   контрольно-вимірювальних   приладах   і автоматиці,   зайняті   обслуговуванням та ремонтом   контрольно-вимірювальних приладів   і автоматики безпосередньо   в місцях їх установки на дільницях (робочих   місцях),   де   основні   робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом   на пільгове пенсійне забезпечення за Списком N 1.
Відповідно Списків затверджених постановою КМУ від 16 січня 2003 р. N 36 Списком №2 містить позицію 3.2а слюсарі контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, зайняті  обслуговуванням і ремонтом контрольно-вимірювальних приладів та автоматики безпосередньо в місцях їх встановлення на дільницях (робочих місцях), основні  робітники яких користуються правом   на   пільгове     пенсійне забезпечення за Списком N 1.
Суд першої інстанції вірно вказав, що робота на посаді слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, який зайнятий обслуговуванням  і ремонтом   контрольно-вимірювальних приладів та   автоматики безпосередньо в місцях їх встановлення на дільницях   (робочих місцях), основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком N 1 зараховується за Списком №2. Тобто, у разі виконання робіт безпосередньо в місцях   встановлення на дільницях (робочих місцях), основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком N 1 на посаді слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, який зайнятий обслуговуванням і ремонтом   контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, даний період   роботи зараховується   до Списку №2.
Спірним у цій справі є період роботи з 01.08.2003 р. по 28.02.2007 р., який, на думку позивача, має бути зарахований до Списку №1. Згідно форм РС - право період роботи позивача з 01.08.2003 р. по 31.12.2003 р. та з   01.01.2004 р. по 28.02.2007 р. зараховано до Списку №2. В даний період позивач працював на посаді слюсаря контрольно-вимірювальних приладів, що підтверджується записами в трудовій книжці та не заперечується сторонами.
Робота на посаді слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, який зайнятий обслуговуванням і ремонтом контрольно-вимірювальних приладів та автоматики безпосередньо в місцях їх встановлення на дільницях (робочих місцях), основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком N1 зараховується за Списком №2, про що зазначено вище.
Варто врахувати, що оскільки у довідці №193, виданої ПРАТ «ММК імені Ілліча» зазначено, що період з 01.08.2003 р. по 28.02.2007 р. зараховується до Списку №2, тому наявність у позивача 10 - річного пільгового стажу за Списком №1, не підтверджується. 
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірне рішення є правомірним та не підлягає скасуванню, оскільки відповідачем правомірно відмовлено позивачу в призначені пенсії за Списком №1.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення від 22 серпня 2023 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч.5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Граб Л.С.