ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 688/3357/23
Провадження № 33/4820/589/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Савчук Н.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2023 року, – 
в с т а н о в и в :
Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого водієм ДМ «Захід»,- 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. 
За постановою судді, 04 серпня 2023 року о 00 год. 45 хв. ОСОБА_1 по вул. 400-річчя Шепетівки в м. Шепетівка Хмельницької області керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, а саме: огляду на місці зупинки та в закладах охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з постановою судді Черняк П.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що матеріали справи ґрунтуються виключно на фальсифікованих працівниками поліції доказах, здобутих з грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою судді. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
 
Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.
Так, в процесі судового та апеляційного розглядів ОСОБА_1 заперечував обставини керування транспортним засобом 04 серпня 2023 року в стані алкогольного сп`яніння та виклав свою версію подій.
Із змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу виявляла ознаки сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3).
Даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стверджується, що ОСОБА_1 04 серпня 2023 року о 00 год. 50 хв. був направлений на огляд до КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», проте останній не доставлявся до такого закладу у зв`язку з його відмовою (а.с.4). 
Так, обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 04 серпня 2023 року, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного закладу та в медичному закладі, повністю стверджується, жодним чином, не спростованими даними відеозапису подій з яких вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с.8). 
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 , заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
При цьому, в матеріалах справи не встановлено доказів, щоб ОСОБА_1 чи його захисник зверталися із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів. 
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.
Доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тільки перебував біля такого, оскільки був інший водій є необґрунтованими, оскільки із даних відеозапису вбачається, що через декілька секунд після зупинки автомобіля «Volkswagen», ОСОБА_1 перебував біля водійських дверей, інших водіїв автомобіля виявлено не було. Окрім того, останній не повідомляв поліцейських про керування транспортним засобом іншим водієм.
Наведені обставини дають підстави прийти до висновку, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 . А тому, працівники поліції обґрунтовано склали протокол про адміністративне правопорушення щодо останнього та правильно суд притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів. Не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, отже твердження сторони захисту про те, що наявні в матеріалах справи письмові матеріали оформленні з грубим порушенням вимог нормативно-правових актів.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Відповідно до вимог закону за клопотанням учасників апеляційного провадження суд апеляційної інстанції може повторно дослідити обставини справи про адміністративне правопорушення та допитати свідків.
 
З огляду на те, що суддею місцевого суду повно, з дотриманням вимог закону досліджені всі докази наявні в матеріалах справи, а твердження сторони захисту зводяться виключно до незгоди з їх оцінкою суддею місцевого суду, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту та повторного допиту фактично всіх без виключення свідків, а тому таке клопотання підлягає відхиленню. 
 
При цьому на переконання апеляційного суду, працівники поліції є службовими особами, які вчиняли процесуальні дії, а не свідками чи очевидцями скоєного правопорушення, за таких обставин, за наявності відеозапису подій, не вбачаю законних підстав для виклику та допиту по суті справи працівників поліції, на чому наголошує сторона захисту.
 
Більше того, в силу вимог закону не можуть бути визнані допустимим доказом показання працівників поліції з приводу здійснення ними процесуальних дій, оскільки вони є прямо зацікавленими особами.
 
З аналогічних підстав підлягає відхиленню клопотання сторони захисту про повторний виклик та допит свідка ОСОБА_3 , який був допитаний місцевим судом та перебуває з ОСОБА_1 у приятельських відносинах, а тому є прямо зацікавленою особою. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи. 
За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, –

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                Сергій БОЛОТІН