ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2023 року                                                                                  
м. Чернівці
справа № 718/2442/23
провадження 22-ц/822/940/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіної Н. Ю. 
суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.
секретаря Паучек І.І.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1  
відповідач ОСОБА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Чернівецької міської ради
апеляційна скарга ОСОБА_1 ,  в інтересах якої діє адвокат Сарафінчан Ілона Филимонівна, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року, головуючий у першій інстанції Скорейко В.В.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст заяви
ОСОБА_1 у липні 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служби у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав.

Зазначала, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області актовим записом від 02 серпня 2007 року № 18, розірваний рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2013 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 1500 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 03 серпня 2018 року.

Також рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 листопада 2018 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Вказувала, що ОСОБА_2 понад вісім років проживає за кордоном, останні три роки не бачив дитину, тим самим самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не спілкується з нею, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради як органу опіки та піклування ухвалено рішення від 11 липня 2023 року №434/14 про надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 .
Просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року у позові ОСОБА_1  до ОСОБА_2  з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служби у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сарафінчан І.Ф., в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Вважає,  що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не взято до уваги, що ОСОБА_2 понад вісім років проживає за кордоном, останні три роки не бачив дитину, тим самим самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не спілкується з нею, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.
У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі №520/8264/16 наголошено, що батьки не можуть повноцінно здійснювати свої батьківські обов`язки за допомогою телекомунікаційних систем, а відтак особа, яка свідомо змінює країну проживання, несе відповідні ризики порушення нормальних життєвих зв`язків та передбачених законом наслідків невиконання батьківських обов`язків.
Зазначає, що висновки суду першої інстанції про недостатню обґрунтованість висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , який складений виключно на підставі позиції матері без дослідження всіх обставин, способу життя сім`ї, з`ясування думки батька ОСОБА_2 , його вимушеного перебування за кордоном не відповідає обставинам справи.
Звертає увагу, що ОСОБА_2 надав комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради свої письмові пояснення, на засіданні комісії була присутня мати відповідача, яка надала відповідні пояснення, комісією була заслухана і думка дитини.
Судом першої інстанції проігнорована думка дитини ОСОБА_4 , який надав пояснення у судовому засіданні, результати психологічного обстеження психолога соціально-психологічного Центру Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича від 01 лютого 2023 року.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сарафінчан І.Ф., не надходило.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сарафінчан І.Ф., підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відмовляючи у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служби у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_3 .
На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про недоведеність ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки  ОСОБА_2 тривалий час перебуває за кордоном, де офіційно працює, останні понад два роки не бачиться із сином внаслідок існування причин, які не залежали від його волі,  якими є поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) та відкрита збройна агресія Російської Федерації проти України, сплачує аліментів на утримання дитини. 
Також суд першої інстанції послався на відсутність доказів неналежної поведінки батька по відношенню до сина, аморальної поведінки, чинення матір`ю дитини перешкод батькові у зустрічах з сином, заборону телефонувати, передавати подарунки.
Водночас суд першої інстанції не погодився з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , так як висновок є недостатньо обґрунтованим, складений виключно на підставі позиції матері щодо ухилення батька від обов`язків, без дослідження всіх обставин, способу життя сім`ї, з`ясування думки батька ОСОБА_2 .
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам відповідає.
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області актовим записом від 02 серпня 2007 року № 18, розірваний рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2013 року.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 29 грудня 2009 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ркоу, про що зроблено відповідний актовий запис № 55, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 22 грудня 2015 року актовим записом № 2287 зареєстровано шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , змінено прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08 листопада 2018 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 біля його матері ОСОБА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , яка фактично проживає в АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки, виданої Чернівецьким ліцеєм № 9 Чернівецької міської ради № 05-02/21 від 17 лютого 2023 року, ОСОБА_1 її син ОСОБА_3 навчається в 7-В класі Чернівецького ліцею № 9 Чернівецької міської ради. Вихованням та утриманням сина займається мати, яка цікавиться його навчанням та відвідує шкільні батьківські збори. Батько ОСОБА_2 успіхами і життям дитини не цікавиться, до ліцею не з`являється, у вихованні та утриманні дитини не приймає участі.
Згідно з характеристикою учня 7-В класу Чернівецького ліцею № 9 ОСОБА_3 він навчається в ліцеї з 1 класу. За час навчання зарекомендував себе як старанний, здібний, активний учень. Мати учня постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Регулярно відвідує школу. Батько хлопчика ОСОБА_2 зв`язку зі школою та класним керівником жодного разу не підтримував.
Відповідно до довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» № 16 від 30 січня 2023 року ОСОБА_3 дійсно відвідував секцію кікбоксинг в Чернівецькому обласному спортивному клубі «Лідер», виключно мати організовувала його відвідуваність на секцію та оплачувала тренування, вартість яких складала 1380 грн. на місяць.
Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка» № 06 від 26 січня 2023 декларація укладена з лікарем ОСОБА_9 , за наданням медичної допомоги в поліклініку зверталась виключно мати.
За довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл-Чернівці» про склад сім`ї від 16 січня 2023 року відповідно до даних зазначених в електронній картотеці, картці реєстраційної особи, адресній картці за адресою: АДРЕСА_1 до складу зареєстрованих осіб входять: ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 .
Згідно з довідкою Вижницького відділу державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22 лютого 2023 року № 23.1-20-5394 станом на 22 лютого 2023 року заборгованість відсутня згідно виконавчого провадження № НОМЕР_3, відкритого на підставі виконавчого листа 727/8054/18, виданого 30.08.2018 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За змістом характеристики, яка надана Брусницьким закладом загальної середньої освіти ім. Івана Миколайчука № 134 від 08 серпня 2023 року, ОСОБА_2 працював на посаді вчителя інформатики ЗНЗ І-ІІІ ступенів ім. Миколайчука з 2009 по 2014 рік. За період роботи зарекомендував себе як відповідальний працівник з належним науково-педагогічним та фаховим рівнем. У 2014 році у зв`язку із сімейними обставинами звільнився за власним бажанням і виїхав за межі України.
Відповідно до характеристики, яка надана виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області № 02.02.-16/875 від 31 серпня 2023 року, ОСОБА_2 зарекомендував себе як професійна інтелігентна людина, знаючий фахівець і хороший педагог. Дбайливий та турботливий син і батько. Працелюбний, уважний, завжди прийде на допомогу. Перебуваючи за кордоном, залишається активним учасником життя Брусницької громади і долучається до збору коштів на потреби Збройних Сил України.
Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11 липня 2023 року, №434/14 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 батька малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11 липня 2023 року №434/14, батько дитини ОСОБА_2 зареєстрований в с.Брусниця Вижницького району Чернівецької області, фактично перебуває за кордоном, заперечує проти позбавлення батьківських прав, однак фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, матеріальної допомоги, окрім аліментів, не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє дитини.
ОСОБА_2 надав письмові пояснення від 12 червня 2023 року та зазначив, що перебуває за кордоном з 2014 року, вважає, що матір`ю чиняться перешкоди у спілкуванні з сином, заблокувала його номер телефону, додав скріншоти переписки, де вказується, що раз в рік писав сину привітання на день народження.
В телефонній розмові ОСОБА_2 підтвердив, що з 2014 року приїздив в Україну 4 рази, востаннє намагався побачитись із сином в 2021 році, на даний час стверджує, що не може приїхати.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.
Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини  і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини  від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний   і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 08 квітня  2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі  № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17,   від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року  у справі № 331/5427/17, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/1, на які посилається заявниця у касаційній скарзі.
У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не   є неблагополучним (§ 100).
У § 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. 
Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.
Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11 липня 2023 року, №434/14 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 батька малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11 липня 2023 року №434/14, батько дитини ОСОБА_2 зареєстрований в с.Брусниця Вижницького району Чернівецької області, фактично перебуває за кордоном, заперечує проти позбавлення батьківських прав, однак фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, матеріальної допомоги, окрім аліментів, не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє дитини.
ОСОБА_2 надав письмові пояснення від 12 червня 2023 року та зазначив, що перебуває за кордоном з 2014 року, вважає, що матір`ю чиняться перешкоди у спілкуванні з сином, заблокувала його номер телефону, додав скріншоти переписки, де вказується, що раз в рік писав сину привітання на день народження.
В телефонній розмові ОСОБА_2 підтвердив, що з 2014 року приїздив в Україну 4 рази, востаннє намагався побачитись із сином в 2021 році, на даний час стверджує, що не може приїхати.
Суд першої інстанції обгрунтовано не погодився з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11 липня 2023 року №434/14, так як висновок не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, свідоме нехтування ОСОБА_2 своїми обов`язками, суперечить інтересам дитини, оскільки заперечення ОСОБА_2 проти позбавлення його батьківських прав свідчить про його інтерес до дитини.

Посилання ОСОБА_1 на те, що   ОСОБА_2 понад вісім років проживає за кордоном, останні три роки не бачив дитину, тим самим самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не спілкується з нею, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу не є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу. 
Встановлено, що ОСОБА_2  під час розгляду справи заперечував проти позбавлення батьківських прав, посилався на створення ОСОБА_1  перешкод у спілкуванні з дитиною, перебування за кордоном, тобто відсутність свідомого, умисного нехтування ОСОБА_2 батьківськими обов`язками.
У матеріалах справи немає доказів, які б свідчили про наявність виключних підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, неможливість змінити поведінку батька у кращу сторону.
З урахуванням встановлених обставин справи, що негативна поведінка ОСОБА_2 відносно дитини відсутня, з огляду на необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дітей, зокрема в частині їх права на спілкування з батьками та збереження зав`язків з ними обома, заперечення ОСОБА_2 проти позбавлення батьківських прав й бажання брати участь у вихованні дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є крайнім (винятковим) заходом впливу.
Пленум Верховного суду України в пункті 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
У постанові Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 вказано, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. 
Ураховуючи наведене, колегія суддів визнає за необхідне попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Ураховуючи наведене суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення про відмову ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Тому рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сарафінчан Ілона Филимонівна, залишити без задоволення.
Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року залишити без змін.
Попередити ОСОБА_2  про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                           Н. Ю. Половінкіна
Судді                                                                М. І. Кулянда
                                                                                О. О. Одинак