ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 400/3427/23	
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі – Альонішко С.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, - 
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 у справі № 1440/2418/18 в сумі 5772,34 грн. та нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 400/6071/20 в сумі 77   344,50 грн; 
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019   у справі № 1440/2418/18 в сумі 5772,34 грн. та нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 400/6071/20 в сумі 77   344,50 грн., а всього – в сумі 83116,84 грн.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 втрати від інфляції в розмірі 27016,02 грн.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1  3% річних за прострочення грошових зобов`язань в розмірі 4699,81 грн.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання постанови   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019   у справі № 1440/2418/18 було здійснено перерахунок її пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019   і сума заборгованості склала 5772,34 грн і залишається не виплаченої, також на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 400/6071/20 було здійснено перерахунок пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021і сума заборгованості склала 77   344,50 грн, яка залишається не виплаченою.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року закрито провадження в адміністративній справі № 400/3427/23.
Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі; стягнути з відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь апелянта витрати з оплати судового збору в розмірі 1.073,60 грн. (за подання адміністративного позову) та 2.684,00 грн. (за подання апеляційної скарги).
Доводами апеляційної скарги зазначено, що в даному випадку, предметом позову, з яким звернулась апелянт до суду, крім стягнення самої заборгованості, наявні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання рішень адміністративного суду, а отже, він не є тотожним позовам, які задоволено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 р. у справі № 1440/2418/18 та рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 р. у справі № 400/6071/2021.01.2022 р., як це зазначив суд 1-ї інстанції, закриваючи провадження у справі. Також, в обґрунтування правової позиції апелянт посилається на  постанови Верховного Суду від 08.03.2023 р. у справі № 570/4129/20. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Спір у справі, що розглядається, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що зумовлює наявність підстав для закриття провадження у справі. Вказує, що аналогічний правовий висновок було висловлено у постановах Верховного Суду від 21.12.2020 по справі № 440/1810/19, від 20.02.2019 по справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 по справі № 820/4261/18. Також, представник відповідача зазначає, що задоволення вимоги позивача про стягнення 83116,84 грн., нарахованих на виконання рішень суду, фактично призведе до подвійного стягнення з Головного управління нарахованої суми пенсії, оскільки, на виконання постанови суду від 01.07.2020 та рішення суду від 15.03.2021, зазначені суми вже обліковується в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі “Реєстр судових рішень” Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. З огляду на зазначене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. 
02 жовтня 2023 року до суду від апелянта надійшла заява, в якій у зв`язку з неможливістю прибути до суду, просить судовий розгляд проводити за її відсутності. Вказує, що апеляційну скаргу підтримує і просить задовольнити у повному обсязі.
12 жовтня 2023 року до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій враховуючи воєнний стан просить розглянути справу без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за наявними у справі матеріалами. 
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. 
Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 р.   у справі № 1440/2418/18 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці у розмірі 100% суми підвищення з 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум. 
На виконання вказаного вище рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачки та направлено на її адресу лист № 4317-4119/В-02/8-1400/20 від 30.07.2020, в якому її повідомлено про те, що доплата пенсії за постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019   у справі № 1440/2418/18 (за період з 05.03.2019 по 31.12.2019) у загальному розмірі 5 772, 34   буде здійснена у порядку, встановленому постановою КМУ від 22.08.2018 № 649.
Також, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 р. у справі № 400/6071/20 зобов`язано відповідача провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачці з 01.04.2019.   
На виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачки на направлено на її адресу лист від 19.05.2021, в якому її повідомлено про те, що доплата пенсії за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 400/6071/20 (за період з 01.04.2019 по 30.04.2021) у загальному розмірі 77   344,50 буде виплачена   після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.
Разом із тим, не погодившись із таким виконанням рішень суду, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Приймаючи ухвалу про закриття провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що наведені фактичні обставини беззаперечно вказують на те, що публічно-правовий спір між позивачкою та відповідачем вирішено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020   у справі № 1440/2418/18 та рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 400/6071/20,   а спір виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зазначеного рішення. Тобто, заявлений у даній справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку   ст.383 КАС України   в межах справ   № 1440/2418/18 та № 400/6071/20. Тобто, якщо позивачка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання рішень суду у справах   1440/2418/18 та № 400/6071/20 порушуються її права, свободи або інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку   ст.383 КАС України   із заявою про визнання протиправними рішень, дій або ж бездіяльності ГУ ПФУ в Миколаївській області (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України.
Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до частин 2, 4  статті 372 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване  статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених  статтею 129-1 Конституції України, а також статтями  14  та  370 КАС України.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справа №140/279/21.
Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано  статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями  129,  129-1 Конституції України, статтями  2,  14,  370 КАС України  та  статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).
Також колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Зазначені висновки Суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.
Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області листом від 30.07.2020 р. № 4317-4119/В-02/8-1400/20 було повідомлено апелянта про те, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 р. по справі № 1440/2418/18, яка набрала законної сили 01.07.2020, Головним управлінням в добровільному порядку в межах покладених судом зобов`язань, 10.07.2020 здійснено перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року, з урахуванням виплачених сум. 
Основний розмір пенсії склав 6722,81 грн. Загальна сума доплати різниці пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 на виконання рішення суду складає 5772,34 грн. Виплату різниці між отриманою ОСОБА_1 пенсією та донарахованою за рішенням суду за період з 05.03.2019 по 30.12.2019 в сумі 5772,34 грн. буде забезпечено у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», яка набрала чинності 28.08.2018 (а.с.18-19).
Згідно листа від 19.05.2021 № 4974-4742/В-02/8-1400/21 повідомлено ОСОБА_1 , що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 р. Головним управлінням 15.04.2021 проведено перерахунок  пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки від 04.08.2020 № 64/20-6718, виданої Управлінням Служби безпеки України в Миколаївській області, з урахуванням зазначених у цій довідці сум та складових грошового забезпечення. Розмір пенсії з 01.05.2021 склав 9936,71 грн., розрахунок якого проведено в такому порядку: 18401,31 грн. (загальний розмір грошового забезпечення)х54% (за 29 років вислуги). Виплату пенсії в новому розмірі проведено в травні 2021 року. Загальна сума доплати різниці пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021, на виконання рішення суду, склала 77344,50 грн. Зазначено, що питання виплати різниці пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 в сумі 77344,50 грн. буде вирішуватися після виділення Пенсійним фондом України сум на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду за зазначений період (а.с. 29-30). 
Колегія суддів  зазначає, що позовні вимоги у даній справі, в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 у справі № 1440/2418/18 в сумі 5772,34 грн. та нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 400/6071/20 в сумі 77   344,50 грн; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019   у справі № 1440/2418/18 в сумі 5772,34 грн. та нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 400/6071/20 в сумі 77   344,50 грн.., а всього – в сумі 83116,84 грн. вже були предметом судового розгляду  у справах № 1440/2418/18 та № 400/6071/20 та стосуються саме виконання судових рішень в даних справах, отже не можуть розглядатись в окремому позовному провадженні.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі в цій частині.
При цьому, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 втрат від інфляції в розмірі 27016,02 грн.; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1  3% річних за прострочення грошових зобов`язань в розмірі 4699,81 грн. не були предметом розгляду у судах, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції  про закриття провадження  в цій частині позовних вимог є помилковим.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до необґрунтованого прийняття судового рішення в частині позовних вимог.
Відповідно до ч. 3  ст. 312 КАС України  у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до п. 5 ч. 1  ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1  ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись  ст. ст. 294, 308, 310, 320, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 втрати від інфляції в розмірі 27016,02 грн. та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення грошових зобов`язань в розмірі 4699,81 грн. – скасувати і в цій частині направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В іншій частині ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року -  залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 06.11.2023 року.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик