Справа № 756/1186/21                                                                                                             Головуючий в суді І інстанції Яценко Н. О.
Провадження № 22-ц/824/12610/2023                                                                                        Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 жовтня 2023 року                                                                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Мельника Я.С.,
суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,
за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом вселення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2021 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який обгрунтовували тим, що 14 лютого 2020 року ОСОБА_2 дізналася, що їх було знято з реєстрації у спірній квартирі за рішенням Оболонського районного суду № 756/4481/19 від 05.12.2019 року про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації, проте як було встановлено після звернення до Оболонського районного суду міста Києва таке рішення судом взагалі не приймалося.
Також зазначали, що її покійному чоловіку та батьку ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя належала на праві власності частина квартири АДРЕСА_1 , в якій вони були зареєстровані. 
26.12.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто після смерті ОСОБА_4 внесені відомості про відчуження ним частки у цій квартирі ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 18.12.2001 року, який ним не укладався. В подальшому ОСОБА_5 передала частку на цю квартиру ТОВ «ОВБ-ФЛЕТ», яке продало її ОСОБА_1 .
Відомості про вчинення шахрайських дій щодо заволодіння частини спірної квартири за допомогою підроблених документів за її заявою внесені до ЄРДР. В межах досудових розслідувань проведені слідчі дії та судові експертизи, якими установлено, що за життя ОСОБА_3 договору частки цієї квартири не укладав.
Вказували, що з грудня 2020 року у них відсутній доступ до спірної квартири, оскільки відповідач зрізав замки, зайшов до квартири, а них не впускає, своїми діями чинить їм перешкоди у користуванні власністю, тому просили суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні квартирою, шляхом їх вселення до квартири АДРЕСА_1 .
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.
Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що позивачі не довели, що вони є власниками спірної квартири, а відтак вважає, що вони не мають права на звернення з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони у справі є співвласниками спірної квартири, проте позивачі позбавлені можливості користуватися нею.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року, по справі №756/3462/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , приватний нотаріус КП «Благоустрій Шевченківського району» Красюк Д.Ф., Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про витребування квартири із чужого володіння позов задоволено частково та витребувано із власності ОСОБА_1 частину квартири АДРЕСА_2 . В решті вимог відмовлено. Рішенням набрало законної сили.
Вищевказаними судовими рішеннями встановлено, що 18.01.1994 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що розірваний заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва 01.04.2013 року. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 .
09.10.1998 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 придбано у рівних частинах відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
30.09.2016 року ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса Другої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 .
Другою київської нотаріальної контори заведено спадкову справу до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , інші спадкоємці, а саме батьки спадкодавця ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надіслали нотаріально посвідчені заяви про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 , а син спадкодавця ОСОБА_9 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Окрім того, судом у справі №756/3462/20 було встановлено, що спірна частка в квартирі набута ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 , то вона не зважаючи на розірвання шлюбу між ними має право на половину від цього майна, як на частку в спільному майні подружжя.
Висновком Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 06 березня 2020 року скасовано зняття з реєстрації з місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .
Як вбачається з матеріалів справи, згідно зі змістом Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 27 травня 2020 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 26 грудня 2018 року державним реєстратором КП «Блогоустрій Шевченківського району» Красюк Д.Ф. внесено запис про виникнення у ОСОБА_5 права власності на частину квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування серії № А2001/0178 від 18 грудня 2001 року, виданого ТБ «Народна».
Відповідно до змісту копії договору дарування, укладеного 18 грудня 2001 року на Товарній біржі «Народна» ОСОБА_4 подаровано, а ОСОБА_5 прийнято в дар частину квартири АДРЕСА_1 . Цей договір підписаний його сторонами та президентом Товарної біржі «Народна» ОСОБА_10 .
За актом приймання-передачі нерухомого майна від 20 червня 2019 року ОСОБА_5 передала до статутного капіталу ТОВ «ОВБ-Флет плюс», а товариство прийняло нерухоме майно, яке в подальшому буде використовуватись в його господарській діяльності, а саме частину квартири АДРЕСА_1 .
Відомості про перехід права власності на частину квартири АДРЕСА_1 до ТОВ «ОВБ-ФЛЕТ» на підставі акта прийняття-передачі нерухомого майна внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 червня 2019 року державним реєстратором - приватним нотаріусом КМНО Швець Р.О.
25 червня 2019 року між ТОВ «ОВБ-Флет плюс» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Швець Р.О., відповідно до якого товариство продало ОСОБА_1 частину квартири АДРЕСА_1 за 210 000 грн.
Інформацію про перехід права власності на частину квартири АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 червня 2019 року внесено цього дня до державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом КМНО Швець Р.
З витягу з ЄРДР за № 12020100050001806, 2 березня 2020 року Оболонським УП ГУНП у м. Києві на підставі заяви ОСОБА_2 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України стосовно можливих протиправних дій невстановлених осіб, а саме підробки документів.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачі не мають доступу до спірної квартири, відповідач замінив замки у вхідних дверях, не надає їм ключі, не пускає їх у спірну квартиру, тому вони позбавлені можливості користуватися квартирою АДРЕСА_1 .
На підтвердження вказаних обставин позивачі надали звернення до Оболонського ГУ НП у м.Києві та Київської місцевої прокуратури від 12.01.2021 року та від 13.01.2021 року.
Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Положеннями п. 4 статті 9 Житлового кодексу УРСР визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до змісту ст. ст. 12, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Таким чином, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у сукупності, з урахуванням принципів розумності, пропорційності та справедливості, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, позаяк сторони у справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , проте позивачі позбавлені можливості користуватися нею.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачі не довели належними доказами своє право власності на спірну квартиру, оцінюються колегією суддів критично, позаяк рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року у справі №756/3462/20 позивачами було витребувано із власності ОСОБА_1 частину квартири АДРЕСА_2 .
Крім цього, позивачі до суду апеляційної інстанції надали копію витягу з Державного реєстру речових прав, з якого вбачається, що 12 вересня 2023 року внесено запис про право власності ОСОБА_4 на частину квартири АДРЕСА_2 , а відтак вони як спадкоємці останнього мають право на звернення з позовом про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою.
Вказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що у позивачів відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом, так як вони не є власниками спірного майна, не зареєстрували за собою право власності на квартиру (частину квартири).
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, спростовуються вищенаведеними нормами права та матеріалами справи, а відтак відхиляються колегією суддів.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
 
Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                     Судді: