Номер провадження: 22-ц/813/6126/23 
Справа № 2/522/8932/22
Головуючий у першій інстанції Абухіна Р.Д.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання - Долгової В.І.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду 
апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кочман Костянтин Павлович
на заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2022 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , 2016 року народження, у розмірі 12000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування зазначила, що вони з відповідачем мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею, проте ОСОБА_2 не бере участі у достатньому утриманні дитини, хоча має належний рівень неофіційного доходу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2022 року ухвалено позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 18 липня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи працездатність та матеріальний стан відповідача, який відповідно наданої інформації проводить тренінги, суд дійшов висновку про визначення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 10000 грн щомісячно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кочман К.П., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , 2016 року народження, у розмірі 5000 гривень.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не аргументовано, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 10000 гривень, оскільки відсутні належні та допустимі докази доходу апелянта, наявності в нього відкритих рахунків, роботи та фізичної можливості сплачувати щомісячно визначену судом суму аліментів. Вказує, що відповідач не має постійного доходу, не займається бізнесом, не зареєстрований як фізична особа-підприємець.
Небажання відповідача надсилати кошти на утримання сина пов`язано із обмеженням позивачкою його у спілкуванні з дитиною.
Також вказує, що позивачка безпідставно посилається на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини адже увесь період, від народження дитини і до моменту виїзду позивачки за кордон і обмеження відповідача в участі у вихованні сина відповідач не припиняв матеріально забезпечувати свого сина.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Суворова Ю.І., в інтересах ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Кочман К.П. надав усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримав, зазначивши при цьому, що рішення суду першої інстанції є частково помилковим, а також прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник ОСОБА_1 адвокат Суворова Ю.І. надала пояснення, в яких зазначила, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом № 486673, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (статі 180, 181 СК України).
Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреб.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов правильного висновку про те, що відповідач, як батько зобов`язаний утримувати свою дитину, а тому повинен сплачувати аліменти, однак неправильно визначив їх розмір, належним чином не встановив матеріальне становище платника аліментів, а тому висновок суду стосовно того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 10000 грн щомісяця є необґрунтованим.

Так, відповідачем не надано доказів відсутності фінансової можливості нести відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, ураховуючи майновий стан відповідача, його згоду виплачувати аліменти в розмірі 5000 грн, те що позивач та відповідач є особами працездатного віку, повинні приймати участь в утриманні дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, колегія суддів вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню в сумі - 6000 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кочман Костянтин Павлович задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати та ухвалити в цій частин нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 6000 грн щомісячно, починаючи з 18 липня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

М.В. Назарова