[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
02 жовтня 2023 року                                                                                          м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Галича О.М., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Згідно постанови, 24.05.2023 року о 12 год. 06 хв. в с. Щасливе Бориспільського району Київської області по вул. Харківське шосе, 13 (автомобільна дорога «Київ-Харків») водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився (злісно ухилявся), чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
 
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2023 року, а провадження в справі стосовно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП . 
Апелянт вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням його конституційних прав та норм КУпАП, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки під час розгляду даної справи суд при винесенні постанови, всупереч ст. 251 КУпАП, не з`ясував наявність доказів у справі, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що він не перебував у стані сп`яніння і згідно вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015) для встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння необхідним є проведення огляду особи разом з лабораторним дослідженням, однак будь-яких лабораторних досліджень стосовно нього проведено не було.
Також вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а навпаки погодився проїхати до лікаря-нарколога, щоб пройти такий огляд, однак перебуваючи у закладі охорони здоров`я він не зміг надати біологічний матеріал (сечу), у зв`язку з чим просив поліцейського зачекати деякий час, однак працівник поліції йому повідомив, що не збирається чекати, оскільки у нього багато справ та розцінив це як відмову від проходження огляду. При цьому він ( ОСОБА_1 ) повідомив, що може здати кров або інший біологічний матеріал, однак поліцейський йому відмовив та склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.            
    
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з огляду на наступне.
 
Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
 
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №454816 від 24.05.2023 року (а.с. 2), згідно якого, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя, при цьому від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння злісно ухилявся, чим відмовився від проходження огляду; даними направлення на огляд водія транспортного засобу (а.с. 4), в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння виявлені поліцейським у водія ОСОБА_1 ; даними рапорту поліцейського БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області М. Кужель (а.с. 3) щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 8), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
 
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 8), поліцейський повідомив водію ОСОБА_1   про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, де йому необхідно бути надати зразки біологічного середовища (сечу), на що останній погодився. Прибувши до медичного закладу ОСОБА_1 повідомив, що не може здати сечу, оскільки перед цим сходив до туалету. На протязі 50 хвилин поліцейський неодноразово запитував ОСОБА_1 чи готовий він здати аналізи, на що останній говорив, що «не хочеться». При цьому поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у разі ненадання біологічного матеріалу, його дії будуть розцінюватись як відмова від проходження огляду, однак останній не надав на дослідження біологічне середовище (сечу) для встановлення стану сп`яніння.    
 
 Таким чином, зафіксовані на вказаному відеозаписі обставини повністю узгоджуються з даними викладеними поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та свідчать, що працівники поліції діяли з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою передбачена процедура проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння.
 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та повідомляв поліцейському, що зараз не може надати біологічний матеріал (сечу) та просив зачекати деякий час, однак працівник поліції йому повідомив, що не збирається чекати та склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно даних наявного у справі відеозапису (а.с. 8), прибувши до закладу охорони здоров`я поліцейські протягом 50 хвилин неодноразово пропонували ОСОБА_1 надати зразки біологічного матеріалу для його дослідження, однак останній постійно повідомляв, що не готовий здати сечу, а тому поліцейський обґрунтовано розцінив дії ОСОБА_1 як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.           
 
Крім того, зі змісту відеозапису (який є безперервним) вбачається, що ОСОБА_1 не робив будь-яких застережень щодо того, що він готовий надати інші зразки біологічного середовища і відповідних заяв не зафіксовано на відеозаписі ні під час перебування ОСОБА_1 у медичному закладі, ні під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з його змістом, що спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він повідомляв, що може здати кров або інший біологічний матеріал, однак поліцейський йому відмовивта позбавив його можливості пройти такий огляд іншим альтернативним способом.
 
Твердження апелянта про те, що він не перебував у стані сп`яніння і будь-яких лабораторних досліджень для встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння стосовно нього проведено не було, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений не за керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння, а саме за порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
                  Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                І.М. Сілкова      

 

 

Справа №359/5138/23; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Провадження № 33/824/3559/2023
Головуючий у І інстанції - Левченко А.В. 
Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.