ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/12157/23	Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П. 	
Провадження № 33/817/640/23 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Матвіяса А.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Згідно постанови, 29.06.2023 о 22 год. 20 хв. в м. Тернопіль по вул. Тарнавського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 №ARLM-0400 (повірка дійсна 01.12.2023) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі – ПДР). 

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Матвіяс А.Б. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:
обставини зупинки автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 залишилися невстановленими, так як поліцейський поліції охорони для допиту в судове засідання не з`явився;
суд першої інстанції порушив принцип безсторонності, так як із власної ініціативи викликав зазначеного свідка;
лише на припущеннях суду ґрунтується висновок про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом;
сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення; 
працівник поліції не може бути свідком, оскільки представляє сторону, яка обвинувачує ОСОБА_1 ;
жоден із доданих до протоколу доказів не фіксує момент та законність зупинки поліцейськими транспортний засіб марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 ;
залишено поза увагою суду першої інстанції той факт, що на водія транспортного засобу марки Volkswagen Passat не винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху;
зупинка транспортного засобу марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 співробітниками поліції охорони є незаконною;
із відеозапису з нагрудних камер поліції не можливо встановити із ким саме спілкується поліцейський ОСОБА_2 , оскільки відеозапис не фіксує обличчя його співрозмовника.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Матвіяса А.Б., який просив розглядати апеляційну скаргу у відсутності ОСОБА_1 та задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 502221 від 29 червня 2023 року; відеозаписі «export_igqbl», з нагрудної камери працівників поліції, який розпочинається о 22:45:58 год, тобто через 25 хвилин після того як ОСОБА_1 зупинили. Також з даного відеозапису вбачається пропозиція працівника поліції пройти перевірку на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі, однак останній відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, після чого йому роз`яснено наслідки такої відмови, роз`яснено ОСОБА_1 його права, визначені ст. 268 КУпАп та 63 КУ та оголошено йому змісту протоколу про адміністративне правопорушення; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки № П 51 QМ 1674 083 22, чинне до 01 грудня 2023 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 29 червня 2023 року, відповідно до якого в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; поясненні ОСОБА_3 від 29 червня 2023 року.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. 
Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.
Не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції обставини зупинки автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 залишилися невстановленими, так як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, судом першої інстанції, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП окрім іншого взято до уваги пояснення ОСОБА_3 від 29 червня 2023 року, з яких вбачаються обставини зупинки автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , зокрема те, що 29 червня 2023 року, ОСОБА_3 перебуваючи в добовому наряді в групі реагування поліції охорони спільно з старшим сержантом ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Злуки в напрямку вул. Тарнавського о 22:20 год. виявили автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , який некоректно себе вів на дорозі, порушуючи правила дорожнього руху, після чого було прийнято рішення зупинити даний автотранспорт. Зупинивши автомобіль, було виявлено, що водій транспортного засобу знаходився в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, після чого було повідомлено чергову частину. УПО викликало наряд патрульної поліції.
Суд критично оцінює твердження апелянта про те, що суд першої інстанції порушив принцип безсторонності, оскільки суд першої інстанції з метою повного встановлення всіх обставин події, з`ясування об`єктивної істини по справі та перевірки всіх доводів сторони захисту - правомірно за власною ініціативою викликав свідка. До того ж, це не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 обґрунтовані не виключно письмовими поясненнями ОСОБА_3 , а більшою мірою зроблені на підставі об`єктивних даних відеозаписів події правопорушення та складених за результатами огляду документів, які підписані ОСОБА_1 без зауважень.
Твердження апелянта про те, що зупинка транспортного засобу марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 співробітниками поліції охорони є незаконною, а також те, що жоден із доданих до протоколу доказів не фіксує момент та законність зупинки поліцейськими транспортний засіб марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , було предметом дослідження суду першої інстанції і отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. 
Також, судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до п.4 ч.3 ст.13 ЗУ “Про національну поліцію” поліція охорони функціонує у складі поліції, а отже має відповідні повноваження, передбачені статтями 23 та 35 вказаного Закону. 
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 , транспортним засобом не керував, а також те, що лише на припущеннях суду ґрунтується висновок про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується матеріалами справи, а саме: відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 502221 від 29 червня 2023 року та відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не заперечує факту керування ним транспортним засобом, а також на запитання працівників поліції “Куди їдете?” повідомив “Їду додому” (файл export-igqbl.mp4 з 22:45:10 год).
Безпідставними також є доводи апеляційної скарги про те, що із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не можливо встановити із ким саме спілкується поліцейський ОСОБА_2 , так як вони спростовуються відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, сукупність яких дає можливість ідентифікувати водія транспортного засобу марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 .
Зокрема, із відеозапису вбачається як визнання ОСОБА_1 факту керування ним транспортним засобом марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , так і пропозицію працівника поліції пройти перевірку на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі, однак останній відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, після чого йому роз`яснено наслідки такої відмови, роз`яснено ОСОБА_1 його права, визначені ст. 268 КУпАп та 63 КУ та оголошено йому змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:        

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Матвіяса А.Б. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя