ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 р. 	Справа № 480/7675/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.05.2023, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек,  по справі № 480/7675/22
за позовом         ОСОБА_1  
до       Військової частини НОМЕР_1      третя особа:                     Військова частина НОМЕР_2 
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 у період починаючи з 24.02.2022 та по час дії такої постанови додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168;
- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по 30.06.2022 як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “єПідтримка” та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця, на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно, починаючи з 24.02.2022 і по 30.06.2022 як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “єПідтримка” та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн щомісячно, починаючи з 01.07.2022 і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)”, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 грн;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн щомісячно, починаючи з 01.07.2022 і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)” пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у складі ВЧ НОМЕР_1 , проте, всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не отримує додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по день винесення судового рішення.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.10.2022 по 31.10.2022.
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.10.2022 по 31.10.2022 з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно безпосередній участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, та з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідач на власний розсуд здійснює нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу відповідно до Постанови № 168,  жодним чином не обґрунтовує  розмір спірної виплати, нарахованої ОСОБА_1 у спірний період, що вбачається з довідки про виплачені доходи, зокрема: у лютому 2022 року розмір додаткової винагороди позивача склав 5 357, 14 грн, у березні - 100 000 грн, у квітні - 62 666, 66 грн, у травні - 48 064, 52 грн, у червні - 30 000 грн, у липні - 48 064, 52 грн, у серпні - 36 774, 19 грн, у вересні - 46333, 33 грн, у жовтні - 30 000 грн, однак вказану обставину судом першої інстанції було залишено поза увагою.
Також зазначає, що  відповідач не веде облік участі кожного військовослужбовця у бойових діях, в порушення Порядку ведення журналів бойових дій, отже не виконує доручень, які містяться в  телеграмі Міністра оборони України № 248 від 07.03.2022, а саме щодо затвердження окремого порядку документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців підпорядкованих військових частин у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів.
На думку апелянта відсутність у відповідача обліку участі кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань є порушенням наказу Міністерства оборони України від 06.10.2020 року № 363, яким затверджено Інструкцію з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, зі змісту якої слідує, що у ВЧ НОМЕР_1 журнал бойових дій повинен був вестись з 24.02.2022 і по сьогоднішній день, враховуючи оголошення Президентом України військового стану.
Звернув увагу, що надання вищевказаних документів є обов`язком відповідача відповідно до вимог ст. 97 КАС України, однак суд першої інстанції проігнорував вказану норму та фактично переклав на позивача обов`язок доказування.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу в якій послався на  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та з неправильне  застосування норм матеріального права. 
Зазначив, що додаткова грошова винагорода позивачу виплачувалась на підставі наказів командира пропорційно часу його участі у бойових діях. Позивачем не надано доказів безпосередньої участі у бойових діях, про обставини такої участі він не зазначив ні в позові, ні в апеляційній скарзі, а тому не довів невідповідність дій військової частини під час нарахування додаткової винагороди.
Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
Також, до суду апеляційної інстанції відповідач надав клопотання про долучення доказів, а саме наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 19.10.2023 № 100, яким визнано недійсними накази ВЧ НОМЕР_1 від 08.07.2022 "Про виплату додаткової винагороди за лютий 2022 року" та № 15.06.2022 року № 107 "Про виплату додаткової винагороди за квітень 2022 року".
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 за клопотанням  Військової частини НОМЕР_2 , її залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі № 480/7675/22.
Військова частина НОМЕР_2 (далі - третя особа) не надала відзиви на апеляційні скарги.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що лейтенант   ОСОБА_1 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України по мобілізації № 69/2022-24.02.2022 призваний у Збройні сили України та зарахований командиром 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , що вбачається з  військового квитка,  наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2022 року № 20 (а.с. 13-14, 43).
ОСОБА_1  в період з лютого по листопад 2022 року отримував додаткову грошову винагороду у наступних розмірах : - лютий 2022 – 5 357,14 грн; березень 2022 – 100 000 грн; квітень 2022 – 62 666,66 грн; травень 2022 – 48 064,52 грн; червень 2022 – 30 000 грн; липень 2022 – 48 064,52 грн; серпень 2022 – 36 774,19 грн; вересень 2022 – 46 333,33 грн; жовтень 2022 - 30 000 грн; листопад 2022 – 100 000 грн., що вбачається з картки особового рахунку військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 №331. (а.с.47).
Не погодившись з розміром проведених виплат, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання спірної додаткової винагороди у збільшеному розмірі, визначеному Постановою №168, за лютий, квітень, червень та жовтень 2022 з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, та визнав протиправну бездіяльність відповідача щодо виплати за цей період допомоги в меншому розмірі.
Відмовляючи в задоволенні позову щодо виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за березень, травень, липень-вересень, листопад  2022 р. суд першої інстанції виходив з того, що у березні та листопаді  2022 р. позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена Постановою №168 в розмірі 100 000,00 грн, а у травні, липні-вересні - пропорційно часу безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії .
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За правилом ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої   статті 106 Конституції України,   Закону України   “Про правовий режим воєнного стану” указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Надалі, Указом Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а указом Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” від 18 квітня 2022 року № 259, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року. В подальшому, указом Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168 (в первісній редакції визначено, що на період дії воєнного стану).
Положеннями абз.1 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції на дату її прийняття) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. 4 пункту 1 Постанови № 168).
Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Згідно із пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350, яка набрала чинності 24.03.2022, до вищезазначеної Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів “та поліцейським” доповнено словами “а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “єПідтримка”.
У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754, яка набрала чинності 08.07.2022, до Постанови № 168 були внесені зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 1 слова “які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “єПідтримка” замінено словами “які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)”.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що на період дії воєнного стану (який запроваджено Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та в подальшому строк дії якого в Україні продовжено), ОСОБА_1 як військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , має право на виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно та додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, в районах здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Разом з тим, сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.
Відповідно до п. 3 телеграми Міністра оборони України від 07.03.2022 №248 райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Положеннями пунктів 5 та 6 телеграми Міністра оборони України від 07.03.2022 №248 визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми).
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Отже, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, наведеною у телеграмі МОУ від 07.03.2022 № 248.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в тому числі з 24.02.2022 р. 
В період з лютого по листопад 2022 року позивач отримував додаткову грошову винагороду у наступних розмірах: лютий 2022 – 5 357,14 грн; березень 2022 – 100 000 грн; квітень 2022 – 62 666,66 грн; травень 2022 – 48 064,52 грн; червень 2022 – 30 000 грн; липень 2022 – 48 064,52 грн; серпень 2022 – 36 774,19 грн; вересень 2022 – 46 333,33 грн; жовтень 2022 - 30 000 грн; листопад 2022 – 100 000 грн, що підтверджується карткою особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_3 (а.с.47).
При цьому, безпосередня участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії)  лейтенанта ОСОБА_1 підтверджується наказами командира , складеними на підставі бойових наказів, рапортів, зокрема в періоди: з 24.04.2022 по 15.04.2022 року згідно бойового наказу № 1; в травні 2022 року з 02.05.2022 по 03.05, 05.05.2022, 09.05.2022, з 12.05.2022 по 14.05.2022; в червні 2022 з 04.06.2022 по 05.06.2022, 22.06.2022; в липні 2022 з 04.07.2022 по 05.07.2022, з 15.07.2022 по 16.07.2022, з 25.07.2022 по 26.07.2022, з 30.07.2022 по 31.07.2022; в серпні 2022 з 10.08.2022 по 11.08.2022, 16.08.2022; у вересні 2022: 07.09.2022, 09.09.2022, 20.09.2022, з 27.09.2022 по 30.09.2022; у жовтні 2022 з 01.10.2022 по 31.10.2022; у листопаді 2022  з 01.11.2022 по 31.11.2022, що підтверджується рапортом командира ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 45), а також наказами командира НОМЕР_4 № 153від 08.07.2022 (а.с. 239); №82 від 31.05.2022 (а.с. 258), №285 від 21.10.2022 (а.с. 257),  № 288 від 30.09.2022 (а.с. 151), № 302 від 31.10.2022 (а.с. 161), № 346 від 30.11.2022 (а.с. 164), № № 349, 350,351 від 01.12.2022 (а.с. 133,135,138). 
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції розмір нарахованої та виплаченої позивачу додаткової винагороди за лютий 2022 та квітень 2022 не відповідає сумі додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі позивача в таких діях та заходах, а в червні та жовтні 2022 р.  позивачу така допомога безпідставно виплачувалась з розрахунку 30 000 грн, а не 100 000,00 грн.
За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у позивача права для нарахування та виплати збільшеної додаткової грошової винагороди до 100 000 гривень на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за лютий, квітень, червень та жовтень 2022 р.
Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, в березні та листопаді 2022 р. позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується карткою особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_3 .
У травні 2022 р. позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ №168 в сумі 48 064,52 грн з розрахунку 100 000 грн, на місяць пропорційно кількості днів. 
Зазначена винагорода виплачена на підставі рапорту командира мінометної батареї в/ч НОМЕР_1 , в якому зазначено про безпосередню участь позивача у обороні м.Суми  02.05.2022, 05.05.2022, 09.05.2022, 12.05.2022, 14.05.2022.
В липні 2022 р, позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови  №168 в сумі 48 064,52 грн., в тому числі за період з 04.07 по 05.07, з 15.07 по 16.07, з 25.07 по 26.07, з 30.07 по 31.07, згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №350 від 01.12.2022. Додаткову винагороду нараховано в збільшеному розмірі 100 000 грн пропорційно часу участі у бойових діях (а.с. 137), 
В серпні 2022 р. позивачу нараховано додаткову винагороду в сумі 36 774,19 грн з розрахунку 100 000 грн пропорційно часу участі у бойових діях, за період з 10.08 по 11.08. та за 16.08 , згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №349 від 01.12.2022 (а.с. 141).
В вересні 2022 р. позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови №168 в сумі 46 333,33 грн., в тому числі за 07.09, 09.09, 20.09, 27.09 – 30.09, згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №258 від 30.09.2022 з розрахунку 100 000 грн пропорційно часу участі у бойових діях (а.с. 151).
Колегія суддів зазначає, що розмір винагороди, передбаченої Постановою № 168 яка виплачена ОСОБА_1 у травні, липні-вересні 2022 р. відповідає розміру винагороди з урахуванням часу участі позивача у бойових діях.
Доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у травні, липні-вересні 2022 р. в інші дні, окрім тих, за які йому нарахована та виплачена вказана вище винагорода матеріали справи не містять і судом таких не встановлено. 
Доводи позивача, що віднесення Сумської області до "Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка" згідно Питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" , затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, надає йому право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн щомісячно є помилковими.
Відповідно до облікових даних,  позивач виконував і виконує обов`язки військової служби в межах м. Суми - Сумської громади, яка згідно з Переліком територіальних громад, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75, не є територіальними громадами, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Разом з тим, колегія суддів,  аналізуючи зміну правових підходів законодавця до визнання умов набуття особою права на додаткову винагороду згідно постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, вважає, що словосполучення «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» стосується виключно такої категорії публічних службовців як - особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
Таким чином, право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди  військовослужбовця  Збройних Сил пов`язано з безпосередньою участю особи у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовець отримує додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.
Колегія суддів вказує, що в представником позивача в позовній заяві та апеляційній скарзі викладено хронологію змін у Постанові КМУ №168, проте, жодним чином не зазначено, чим вказані зміни впливають на права та інтереси позивача.  За твердженнями апелянта позивач має право  на отримання належних йому нарахувань та виплат відповідно до Постанови №168 лише з тих підстав є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 .
Однак, як вірно зазначено судом, сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов, визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених Постановою №168 за спірний період, крім лютого, квітня, червня та жовтня 2022 р.
Разом з тим, під час розгляду справи, Військова частина НОМЕР_2 повідомила, що військова частина НОМЕР_1 не має статусу юридичної особи та відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2022 № 288 зарахована на фінансове забезпечення Військової частини НОМЕР_2 .
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частин 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно довідки від 25.07.2019 № 129/19 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 має правовий статус суб`єкта - без права юридичної особи, 
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2022 № 288 з метою належної організації фінансового господарства Військової частини НОМЕР_2 та зарахованих до неї на фінансове забезпечення Військових частин НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 та НОМЕР_1 встановлено, зокрема, створити об`єднане фінансове господарство та затвердити Положення про об`єднане фінансове господарство Військової частини НОМЕР_2 та Військових частин зарахованих на фінансове забезпечення;
- створити об`єднану фінансово-економічну службу Військової частини НОМЕР_2 та Військових частин НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 та НОМЕР_1 до складу якої включити особовий склад фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_2 та Військових частин НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 та НОМЕР_1 та затвердити схему організації спільного фінансового господарства Військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України;
- об`єднану фінансово-економічну службу розміщувати в приміщенні фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_2 ;
- керівником об`єднаної фінансової служби Військової частини НОМЕР_2 визначити помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_2 .
Аналіз вищевказаних документів дозволяє дійти висновку, що з 09.09.2022 створено об`єднану фінансово-економічну службу Військової частини НОМЕР_2 та Військових частин НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 та НОМЕР_1 , до складу якої включено особовий склад фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_2 та Військових частин НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 та НОМЕР_1 та затверджено схему організації спільного фінансового господарства Військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України.
Натомість, звертаючись до суду з позовом у листопаді 2022 р., ОСОБА_1 визначив відповідачем Військову частину НОМЕР_1 , яка не має статусу юридичної особи та перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 .
Отже, на час подання позову та  розгляду справи в суді першої інстанції повноваженнями щодо нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1  наділена саме Військова частина НОМЕР_2 , яка не була залучена судом в якості співвідповідача по справі. 
Відповідно до ч. 3 статті 48 КАС України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина 4 статті 48 КАС України).
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.
Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач вказує відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.
Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України.
За правилами ч. 7 ст. 48 КАС України заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача.
Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.
Така правова позиція щодо застосування норм процесуального права зокрема була висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідного клопотання про заміну відповідача на належного позивачем не заявлялось, в якості належного відповідача у справі ВЧ 7045 судом першої інстанції не залучено.
Колегія суддів наголошує, що важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визначені в Конвенції, порушено, повинен отримати ефективний засіб правового захисту у національному органі, незважаючи на те, що порушення вчинено особами, які діють в офіційній якості.
Суд повинен дотримуватися принципу верховенства права, одним з елементів якого є доступ до суду, який відповідно до статті 6 КАС України застосовується адміністративними судами з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
За встановлених у справі обставин, враховуючи, що станом на дату ухвалення судом першої інстанції рішення по даній справі ВЧ НОМЕР_1 позбавлена фінансово-забезпечувальних повноважень по виплаті грошового забезпечення особовому складу, звернення позивача до відповідача з вимогою про зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 недоплачену збільшену грошову винагороду до 100 тисяч грн, передбачену Постановою № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.10.2022 по 31.10.2022 є неналежним способом захисту порушеного права.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи, не здійснивши заміну неналежного відповідача або залучення в якості другого відповідача, ВЧ НОМЕР_10 , що могло бути проведено виключно судом першої інстанції, допустив порушення норм процесуального права, відтак судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Одночасно колегія суддів роз`яснює позивачу його право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача, з урахуванням вищенаведених висновків суду апеляційної інстанції, згідно з якими, позивач має право на отримання недоплаченої йому збільшеної грошової винагороди відповідно до Постанови № 168 за періоди його безпосереднього залучення до виконання бойових (спеціальних) операцій: з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.10.2022 по 31.10.2022.
При цьому, слід звернути увагу апелянта на те, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у не вирішенні питання заміни неналежного відповідача або залучення другого відповідача призвело до відмови у задоволенні позову саме з вищенаведених підстав та мотивів, що в свою чергу не свідчить про відсутність порушеного права позивача у спірних відносинах або про пропуск позивачем строку звернення до суду у разі звернення з адміністративним позовом до належного відповідача.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 по справі № 480/7675/22 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій