Ухвала
24 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 953/10970/21
провадження № 61-12416ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив  стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 1 388 190,00 грн в якості повернення сплаченого авансу за попереднім договором                                    від 21 листопада 2018 року; інфляційні витрати у розмірі 129 795,77 грн,                         3 % річних у розмірі 80 324,86 грн, а всього 1 598 310,63 грн.
 
Київський районний суд м. Харкова рішенням від 03 лютого 2023 року позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 388 190,00 грн, інфляційні витрати в розмірі                       129 795,77 грн та 3 % річних у розмірі 80 324,86 грн, а всього 1 598 310,63 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 11 300,00 грн. В решті позову відмовив.
 
Харківський апеляційний суд постановою від 18 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року - без змін.
 
17 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року (повний текст якої складено 19 жовтня 2023 року), тобто в передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження, а тому клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не підлягає процесуальному вирішенню.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 як на підстави касаційного оскарження судових рішень зазначає пункти 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. А також зазначає пункти 5, 6 частини першої статті 411, пункти 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Отже, ОСОБА_1 посилаючись як на підставу касаційного оскарження судових рішень на пункт 1 частини другої статті 389 цього Кодексу не зазначає постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
 
Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.
 
Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.
 
Ураховуючи наведене, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, яка має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, та в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Крім того, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Позовну заяву подано у 2021 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила                              1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 270,00 грн, підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).
 
Отже, судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 22 700,00 грн (1 598 310,63 грн х 1 %, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (11 350,00 грн) х 200 %).
Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 22 700,00 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 22 700,00 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.                            р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            А. Ю. Зайцев