ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 грудня 2023 року           справа №200/2238/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року (повне судове рішення складено 15 вересня 2023 року) у справі № 200/2238/23 (суддя в І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                           УСТАНОВИВ:

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якому просив: 
визнати протиправним та скасувати рішення від 04.05.2023 № 057350006296 про відмову в призначенні пенсії; 
зобов`язати повторно розглянути заяву від 25.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового трудового стажу періодів роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періодів з: 22.03.2018 по 18.04.2023 на посадах (професіях) головного інженера, заступник головного інженера, начальник зміни (старший) виробничої служби, які відносяться до посад, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах «Шахта «Білозерська», періодів учбової відпустки до списку № 1 з 31.01.2005 по 09.02.2005, з 19.09.2005 по 26.09.2005, з 19.12.2005 по 26.12.2005, з 30.01.2006 по 06.02.2006, з 29.05.2006 по 09.06.2006, з 13.06.2006 по 15.06.2006, з 22.09.2006 по 03.10.2006, з 04.10.2006 по 11.10.2006, з 22.12.2006 по 29.12.2006, з 09.01.2007 по 12.01.2007, з 16.02.2007 по 27.05.2007, до страхового стажу періоду навчання в Олександрівському ПТУ № 148 з 31.08.1992 по 30.06.1993. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, проте отримав відмову в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи під час страйків та безоплатних відпусток, за професією головний інженер, начальник зміни (старший) виробничої служби, оскільки за вказані періоди заявник був зайнятий на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік, до страхового стажу не зараховано період навчання у зв`язку з відсутністю печатки установи, що видала довідку.
Відмову у зарахуванні пільгового та страхового стажу позивач вважає протиправною, оскільки трудова книжка містить необхідні записи про роботу, додатково надані довідки про спуски на підтвердження пільгового періоду роботи, в зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 04.05.2023 № 057350006296 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . 
Зобов`язано Управління повторно розглянути заяву позивача від 25.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із врахуванням висновків суду про зарахування до страхового стажу періоду навчання в Олександрівському ПТУ № 148 з 31.08.1992 по 30.06.1993.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 357,87 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив частково скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги навів практично ті самі доводи, якими вмотивована позовна заява.

У відзиві на апеляційну скаргу представником відповідача висловлено згоду з висновками місцевого суду щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог та прохання залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а судове рішення – без змін.
Стверджував, що час простою, страйків та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Також відповідно до трудової книжки позивача щодо спірного періоду роботи міститься лише загальна назва професії, без конкретизації характеру та виду виконуваної роботи, відсутні відомості про зайнятість позивача не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків та не підтверджуються довідкою про спуски позивача у шахту.

Відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що довідка про навчання без печатки Олександрівського ПТУ не підтверджена записами в трудовій книжці позивача. При цьому позивач не надав пенсійному органу будь-яких доказів на підтвердження періоду навчання.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 , згідно з копією паспорта позивача серії НОМЕР_2 .
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.04.2023 та доданих до неї документів Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняло рішення від 04.05.2023 № 057350006296 про відмову в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного стажу 25 років.
Згідно з наданими документами страховий стаж позивача з урахуванням кратності становить 48 років 11 місяців 15 дні, в тому числі підземний стаж роботи відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 становить 20 років 06 місяців 04 дні.
До страхового стажу не зараховано:
період навчання згідно довідки № 411 від 29.11.2022 з 31.08.1992 по 30.06.1993, виданою Олександрівським професійним аграрним ліцеєм, у зв`язку з відсутністю печатки установи, що видала довідку; 
періоди роботи згідно довідки №1/2213 від 09.11.2022 з 22.03.2018 по 04.12.2018 за професією головний інженер, з 05.12.2018 по 12.09.2019 за професією начальник зміни (старший) виробничої служби, з 17.09.2020 по 25.01.2021 за професією начальник зміни виробничої служби, оскільки за вказані періоди заявник був зайнятий на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік.
Відповідно до довідки-розрахунку стажу по формі РС-право випливає, що до пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 22.03.2018 по 18.04.2023; з 31.01.2005 по 09.02.2005, з 19.09.2005 по 26.09.2005, з 19.12.2005 по 26.12.2005, з 30.01.2006 по 06.02.2006, з 29.05.2006 по 09.06.2006, з 13.06.2006 по 15.06.2006, з 22.09.2006 по 03.10.2006, з 04.10.2006 по 11.10.2006, з 22.12.2006 по 29.12.2006, з 09.01.2007 по 12.01.2007, з 16.02.2007 по 27.05.2007.
До матеріалів справи додана копія трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 10.07.1992, відповідно до якої позивач зокрема працював:
на шахті «Новодонецька» Добропільського виробничого об`єднання по видобутку вугілля з 11.03.1997 гірником та електрослюсарем підземним, гірничим майстром з повним робочим днем в шахті;
01.04.2003 ДВАТ «Новодонецька» ДХК «Добропілляввугілля» реорганізоване в ВП шахта «Новодонецька» ДП «Добропіллявугілля»;
з 20.07.2004 позивач переведений начальником дільниці  ПР по ТБ підземно з повним робочим днем в шахті;
з 01.09.2007 позивач переведений начальником дільниці  ВТБ підземно з повним робочим днем в шахті;
09.11.2011 ДП «Добропіллявугілля» реорганізоване через приєднання до орендаря ТОВ «ДТЕК» «Добропіллявугілля»;
02.07.2012  шахта «Новодонецька» об`єднана з підрозділом шахта «Піонер» ТОВ «ДТЕК» «Добропіллявугілля»;
02.07.2012 позивач переведений начальником дільниці  ВТБ підземно з повним робочим днем в шахті, звільнений за власним бажанням 28.11.2016;
на ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК» «Добропіллявугілля»:
з 02.10.2017 електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті;
з 12.10.2017 начальником дільниці підземним з повним робочим днем в шахті;
з 22.03.2018 головним інженером шахти;
з 05.12.2018 начальником зміни виробничої служби;
12.09.2019 звільнений за переведенням до ТОВ «Шахта «Білозерська».
З 13.09.2019 працює головним інженером, 16.09.2020 звільнений за переведенням до ВСП «Шахтоуправління Білозерське».
З 17.09.2020 працює начальником зміни, з 25.01.2021 звільнений за переведенням до ТДВ «Шахта «Білозерська».
З 26.01.2021 працює заступником головного інженера.
Зазначені записи містять відповідні посилання на номери наказів, печатки підприємств та підписи відповідальних осіб.
Згідно з довідкою №1/2213 від 09.11.2022 ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля” на підтвердження пільгового характеру роботи позивач в період з 31.01.2005 по 09.02.2005, з 19.09.2005 по 26.09.2005, з 19.12.2005 по 26.12.2005, з 30.01.2006 по 06.02.2006, з 29.05.2006 по 09.06.2006, 13.06.2006 по 15.06.2006, з 22.09.2006 по 03.10.2006, 3 04.10.2006 по 11.10.2006, з 22.12.2006 по 29.12.2006, з 09.01.2007 по 12.01.2007, з 16.02.2007 по 27.05.2007 перебував на сесії. У простої не перебував, у страйках участі не брав.
Додатково позивачем надані:
уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, що передбачені Списком № 1, за № 234 від 18.03.2023 ТДВ “Шахта “Білозерська”, № 1/2213 від 09.11.2022 ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля”, № 01/269 від 13.10.2021 Десятого воєнізованого гірничорятувального загону;
довідки про кількість календарних змін в підземних умовах “Шахта “Білозерська” за 2021, 2022, 2023 роки; про кількість календарних змін в підземних умовах ТДВ “Шахта “Білозерська” за 2020, 2021 роки; про підземні спуски в шахту ВСП “Шахтоуправління “Білозерське” ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 24.10.2022 № 1/2203 за 2018, 2019 роки; про спуски ВСП “Шахтоуправління “Білозерське” за 2019, 2020 роки; 
копії витягів із наказів про проведення атестації робочих місць № 703п від 01.12.1994; № 99-в від 28.01.2005; № 46/в від 28.01.2010; № 130 від 14.04.2014; № 26-О від 22.01.2015; № 171-ОТ від 01.11.2017; № 21-ОП від 20.01.2020.
Згідно з «Індивідуальними відомостями про застраховану особу» форми ОК-5 періоди трудової діяльності ОСОБА_1 з жовтня 2017 року не зараховані як спеціальний стаж за кодом НОМЕР_4 та ЗП3014А2.
Позивачем також надана довідка про навчання в Олександрівському ПТУ від 29.11.2022 № 411(118) про навчання ОСОБА_1 з 01.08.1992 по 30.06.1993 за професією «електрогазосварник, водій автотранспортних засобів категорії «С». Довідка містить підписи відповідальних осіб та посилання на номера наказів про зарахування та про випуск. Період навчання підтверджується також записом у трудовій книжці НОМЕР_3 . 
На підставі наданих доказів позивач вважає рішення відповідача протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд зазначає, що відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.7, 1.8 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.
Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).
Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. 
Вимогами пункту 7 Порядку № 383 передбачено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до підпункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року (далі – Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Згідно з пунктом 2.14 Інструкції № 58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
У той же час, здійснення записів у трудовій книжці роботодавцем покладено на роботодавця, а не на працівника, отже, відповідальність за можливе невчинення такого запису не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі зараховується до стажу роботи. 
Відповідно до пункту 3 статті 44 Закону № 1058-IV та статті 101 Закону № 1788-XII закріплено право органів Пенсійного фонду вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Таким чином, позиція відповідача щодо не зарахування періоду навчання ОСОБА_1 в Олександрівському ПТУ з 01.08.1992 по 30.06.1993 на підставі відсутності печатки установи, що видала довідку № 411 від 29.11.2022, заперечується записами трудової книжки НОМЕР_3 (запис № 4, сторінка № 6-7 трудової книжки), та наявна бездіяльність відповідача щодо не перевірки наданих в довідці даних, а не дотримання формальних вимог при її складанні.
Більш того, Законом України від 23 березня 2017 року № 1982-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами – підприємцями» до законодавства внесено певні зміни.
Зокрема, текст статті 58-1 Господарського кодексу України викладено в такій редакції:
"1. Суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим.
2. Відбиток печатки не може бути обов`язковим реквізитом будь-якого документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Копія документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування, вважається засвідченою у встановленому порядку, якщо на такій копії проставлено підпис уповноваженої особи такого суб`єкта господарювання або особистий підпис фізичної особи - підприємця. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування не вправі вимагати нотаріального засвідчення вірності копії документа у разі, якщо така вимога не встановлена законом.
3. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків».
Отже, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Стосовно зарахування періодів роботи позивача з 22.03.2018 по 18.04.2023, суд зазначає, що професії головного інженера та заступник головного інженера, начальник зміни (старший) виробничої служби, за умови роботи в підземних умовах відносяться до посад, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. 
В той же час, згідно з довідкою №1/2213 від 09.11.2022 2022 ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля” на підтвердження пільгового характеру роботи, ОСОБА_1 виконував підземні гірничі роботи на шахті «Новодонецька» (після реорганізації “Білозерська”):
з 22.03.2018 по 04.12.2018 за професією головний інженер, зайнятий на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік дільниці «Керівництво та апарат при керівництві»;
з 05.12.2018 по 12.09.2019 за професією начальник зміни (старший) виробничої служби зайнятий на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік;
з 17.09.2020 по 25.01.2021 за професією начальник зміни виробничої служби, зайнятий на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік.
Згідно із записом трудової книжки та довідки № 234 від 18.04.2023 ТДВ «Шахта «Білозерська», позивач  працював з 13.09.2019 по 16.09.2020 головним інженером дільниці керівництво та апарат при керівництві, з 26.01.2021 по теперішній час працює заступником головного інженера дільниці керівництво та апарат при керівництві. Довідка не містить інформацію щодо характеру роботи позивача повний робочий день під землею відповідно до Списку № 1.
Трудова книжка УКР № 0372472 не містить посилання щодо роботи позивача в зазначені періоди повний робочий день під землею.
Так, в наданих позивачем копіях довідок про спуски в шахту відсутня інформація про роботу ОСОБА_1 в підземних умовах більше 80 відсотків робочого часу. 
В той же час, відповідно до довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 24.10.2022 № 1/2203 кількість підземних спусків позивача в шахту ВСП “Шахтоуправління “Білозерське” з січня по серпень 2019 року включно складає від 18 до 21 підземних спусків, що, виходячи з нормальної тривалості робочого часу, виключає роботу в підземних умовах більше 80 %. 
Таким чином, позивачем не доведено наявності права на зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 22.03.2018 по 18.04.2023 у зв`язку з відсутністю відомостей про його зайнятість не менше 80% робочого часу під землею, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків, що необхідно для зарахування вказаного періоду до пільгового стажу за Списком №1. 
Вказаному висновку відповідає відсутність в «Індивідуальних відомостях про застраховану особу» форми ОК-5 зазначення періоді трудової діяльності ОСОБА_1 з жовтня 2017 року як спеціального стажу за кодами НОМЕР_4 чи ЗП3014А2.
Отже, рішення відповідача в цій частині відповідає наданим на розгляд документам.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів з 31.01.2005 по 09.02.2005, з 19.09.2005 по 26.09.2005, з 19.12.2005 по 26.12.2005, з 30.01.2006 по 06.02.2006, з 29.05.2006 по 09.06.2006, 13.06.2006 по 15.06.2006, з 22.09.2006 по 03.10.2006, 3 04.10.2006 по 11.10.2006, з 22.12.2006 по 29.12.2006, з 09.01.2007 по 12.01.2007, з 16.02.2007 по 27.05.2007 судом встановлено, що згідно з довідкою № 1/2213 від 09.11.2022  ТОВ “ДТЕК Добропіллявугілля” в даний період позивач перебував на сесії, отже не виконував роботи у підземних умовах, що необхідно для зарахування вказаних періодів саме до пільгового стажу. Зі свого боку позивач не зазначив причин та підстав надання учбових відпусток, зокрема, місця навчання, отриманої освіти тощо.
Отже, апеляційна скарга позивача також не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи викладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що під час розгляду заяви позивача відповідач неналежно розглянув надані документи при призначені пенсії в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання в Олександрівському ПТУ з 01.08.1992 по 30.06.1993, що обумовлює скасування оскарженого рішення.

Щодо способу захисту порушених прав позивача суд вказує, що дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, оцінюючи наявні у справі докази, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.05.2023 № 057350006296 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду про зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання в Олександрівському ПТУ № 148 з 31.08.1992 по 30.06.1993. 
Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для відшкодування судових витрат апелянтів відсутні.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року у справі № 200/2238/23 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 19 грудня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін 

                                                                                                                                                                                                                                                               А. В. Гайдар