ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 грудня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 171/2919/21
провадження № 61-13045св22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,
 
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 , 
відповідач - Зеленодольський професійний ліцей,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П., Остапенко В. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У грудні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зеленодольського професійного ліцею про визнання протиправним та скасування наказу директора Зеленодольського професійного ліцею від 22 листопада 2021 року № 124-к/тр (далі - наказ № 124-к/тр), поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.
Позов мотивований тим, що він працював у Зеленодольському професійному ліцеї на посаді інспектора з охорони праці. 
Наказом від 22 листопада 2022 року його звільнено з посади на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України через відмову продовжувати роботу у зв`язку зі зміною істотних умов праці. 
Звільнення є незаконним, оскільки повідомлення про зміну істотних умов праці він не отримував, фактично будь-яких змін в організації виробництва не відбулось, його переведено на іншу роботу, що не передбачено ні контрактом, ні посадовими обов`язками.
Він мав можливість продовжити роботу за тією ж посадою, але відповідач звільнив його. 
Згідно з Кодексом цивільного захисту України саме керівник і власник підприємства несе відповідальність за своєчасне ведення і підтримання протипожежного режиму, але може делегувати повноваження спеціально-призначеному на підприємстві співробітнику. На нього не могли бути покладені додаткові обов`язки, оскільки згідно з пунктом 5.5 Типового положення про службу з охорони праці працівники служби не можуть залучатись до виконання функцій і завдань, не передбачених цим положенням.
Наказ № 124-к/тр порушує його право на працю та завдає моральних страждань.
Просив визнати протиправним та скасувати наказ № 124-к/тр, поновити його на посаді інженера з охорони праці Зеленодольського професійного ліцею, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 23 листопада 2021 року та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2022 року позов задоволено частково.Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера з охорони праці Зеленодольського професійного ліцею з моменту звільнення. Стягнено із Зеленодольського професійного ліцею на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 39 427,98 грн з утриманням податків та інших обов`язкових платежів. Стягнено із Зеленодольського професійного ліцею на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн як відшкодування моральної шкоди.Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 1 714,26 грн.Стягнено із Зеленодольського професійного ліцею на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зміна істотних умов праці ОСОБА_1 відбулась без дотримання права позивача на працю, гарантованого трудовим договором. 
ОСОБА_1 не повідомлялось про наступне звільнення у випадку відмови від продовження роботи зі зміненими умовами праці. 
Звільнення відбулось до закінчення двомісячного строку попередження про зміну істотних умов праці.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові.  
Суд апеляційної інстанції, відмовивши у позові, виходив з того, що в Зеленодольському професійному ліцеї відбулися зміни в організації виробництва і праці. Позивач був повідомлений про зміну істотних умов праці та не мав волевиявлення на продовження трудової діяльності у зв`язку із змінами істотних умов праці.
Відмова працювати у зв`язку зі зміною істотних умов праці є окремою самостійною підставою для звільнення, яка не є звільненням з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тому у цьому випадку згода профспілкової організації не потрібна.
Наказом директора Зеленодольського професійного ліцею від 16 вересня 2021 року № 168/01-од ОСОБА_1 призначено відповідальною особою з питань експлуатації та технічного нагляду за пожежною сигналізацією Зеленодольського професійного ліцею, тобто фактично цим наказом змінено істотні умови праці ОСОБА_1 .
Згідно з протоколом службової наради від 16 вересня 2021 року наказ від 16 вересня 2021 року№ 168/01-од доведено до відома ОСОБА_1 .
20 вересня 2021 року ОСОБА_1 направлено повідомлення від адміністрації Зеленодольського професійного ліцею про істотні зміни умов праці у разі продовженні роботи на посаді інженера з питань охорони праці. Отримання цього повідомлення 20 вересня 2021 року засвідчено підписом ОСОБА_1 . Про нові обов`язки, покладені на ОСОБА_1 , він був повідомлений у строк, встановлений законодавством.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміна істотних умов праці, про яку позивач був повідомлений за два місяці та від продовження роботи за яких він відмовився, відбулася за безспірної зміни таких умов, яка була направлена на впровадження нових форм та методів в організації праці. Отже, відповідач не допустив порушення норм трудового законодавства при звільненні позивача, у зв`язку з чим той не підлягає поновленню на роботі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У грудні 2022 року  ОСОБА_1  направив поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року, просив її скасуват, залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 09 лютого                     2022 року у справі № 607/4090/21, провадження № 61-15138св21.
Зміни до посадової інструкції щодо покладення на заявника додаткових посадових обов`язків не вносилися. 
У письмовому повідомленні відсутнє роз`яснення правових наслідків у вигляді звільнення у разі відмови від продовження роботи з додатковими посадовими обов`язками, не зазначено про зміну систем та розмірів оплати праці, пільг для ОСОБА_1 . 
Звільнення відбулось до закінчення двомісячного строку попередження про зміну істотних умов праці. 
Відповідальність за пожежну безпеку мають нести ті особи, на яких покладено повноваження із забезпечення пожежної безпеки, а не інженер з охорони праці.
Роботодавець не може в односторонньому порядку приймати рішення про внесення змін та доповнень у посадову інструкцію працівника щодо погіршення умов праці.
22 листопада 2021 року заявник міг би подати згоду на продовження роботи за змінених істотних умовах праці. 
Аргументи інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи. 
У квітні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Касаційне провадження відкрито з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав. 
Фактичні обставин справи, встановлені судами
Згідно зі статутом Зеленодольського професійного ліцею, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 01 червня 2018 року № 559, Зеленодольський професійний ліцей є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним закладом другого рівня професійної освіти, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття робітничих кваліфікацій та профільної середньої освіти. Професійний ліцей здійснює первинну професійну підготовку кваліфікованих робітників з числа випускників закладів середньої освіти на основі базової чи повної загальної середньої освіти, загальноосвітню підготовку та підвищення кваліфікації працюючих робітників і незайнятого населення.
Відповідно до пункту «и» статті 6.3 Статуту забезпечення безпечних та нешкідливих умов здобуття освіти та праці віднесено до повноважень директора ліцею.
Наказом Зеленодольського професійного ліцею від 31 серпня 2016 року № 58-к/тр ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду інженера з охорони праці на 0,5 ставки.
Наказом від 31 серпня 2016 року № 59к/тр ОСОБА_1 прийнято на роботу за сумісництвом на посаду майстра виробничого навчання з 9 тарифним розрядом.
Наказом директора від 01 вересня 2016 року затверджено посадову інструкцію ОСОБА_1 .
Наказом від 02 січня 2019 року № 1-к/тр ОСОБА_1 переведений на посаду інженера з охорони праці.
Наказом директора Зеленодольського професійного ліцею від 28 серпня 2020 року № 163/8 визначено організацію роботи з питань пожежної безпеки, зокрема ОСОБА_1 призначено відповідальною особою за проведення вступного інструктажу з питань пожежної безпеки під час прийняття на роботу.
Посадові обов`язки ОСОБА_1 визначені посадовою інструкцією інженера з охорони праці , затвердженою наказом директора від 01 грудня 2020 року.
Наказом директора Зеленодольського професійного ліцею від 28 серпня 2020 року № 169/8 завідувачкуу господарством ОСОБА_3 призначено відповідальною за пожежну безпеку.
Посадові обов`язки ОСОБА_3 визначені посадовою інструкцією завідувача господарством, затвердженою наказом директора від 10 грудня 2013 року.
Рішенням Дніпровського окружного адміністративного суду від 10 вересня                    2020 року вирішено застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів - будівель та споруд Зеленодольського професійного ліцею за адресою: пр-кт Незалежності, 5, м. Зеленодольськ, Апостолівський район, Дніпропетровська область, до повного усунення порушень пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Встановити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єктів -  будівель та споруд Зеленодольського професійного ліцею до повного усунення порушень пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Наказом директора Зеленодольського професійного ліцею  від 27 серпня 2021 року № 133/02-од призначено відповідальну особу з питань експлуатації та технічного нагляду за пожежною сигналізацією закладу освіти.
Наказом директора Зеленодольського професійного ліцею від 16 вересня 2021 року № 168/01-од ОСОБА_1 призначено відповідальною особою з питань експлуатації та технічного нагляду за пожежною сигналізацією Зеленодольського професійного ліцею.
Згідно з протоколом службової наради скасовано наказ від 27 серпня 2021 року № 133/02, наказ № 168/01-од доведено до відома інженеру з охорони праці ОСОБА_1 в присутності директора ОСОБА_4 , головного бухгалтера ОСОБА_5 , затупника директора з НВЧ ОСОБА_6 , інспектора в/к ОСОБА_7 , коменданта ОСОБА_8 , секретаря ОСОБА_9 , водночас ОСОБА_1 відмовився від підпису про його ознайомлення.
20 вересня 2021 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про істотні зміни умов праці у разі продовження роботи за цією ж посадою, на яку він прийнятий. У зв`язку з встановленням обладнання системи пожежної сигналізації в приміщеннях навчальних закладів та підключеної до пульту пожежного спостереження згідно  з договором від 09 вересня 2021 року № В-214/21 пропланове технічне обслуговування, цілодобове спостерігання за системою пожежної сигналізації об`єкта своєчасну передачу тривожних сповіщень, ОСОБА_1 як інженеру з питань охорони праці планується доручити відповідати за експлуатацію системи пожежної сигналізації, яку встановлено на об`єктах навчального закладу. У зв`язку з тим, що він один раз на три роки проходить навчання з питань безпеки життєдіяльності і є фахівцем в навчальному закладі, йому буде доручено бути відповідальними з питання пожежної безпеки в ліцеї. 
Згідно з протоколом засідання ради трудового колективу від 18 листопада 2021 року погоджено зміну істотних умов праці для інженера з охорони праці ОСОБА_1 .
Наказом директора Зеленодольського професійного ліцею від 19 листопада 2021 року № 122-к/тр змінено істотні умови праці інженеру з питання пожежної безпеки ОСОБА_1 у разі продовженні роботи за цією ж посадою та доручено йому з 22 листопада 2021 року бути відповідальним за питання пожежної безпеки в навчальному закладі, з призначенням його відповідальним за експлуатацію системи пожежної сигналізації, яка встановлена на всіх об`єктах Зеленодольського професійного ліцею.
Згідно із заявою ОСОБА_1 від 19 листопада 2021 року з наказом від 19 листопада 2021 року він ознайомився, не згоден, відмовляється працювати у зв`язку зі зміною істотних умов праці, наполягає на виконанні умов Типового положення про службу охорони праці.
Наказом № 124-к/тр ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України звільнений з посади через відмову продовжувати роботу у зв`язку зі зміною істотних умов праці. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже, трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин.
Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.
Питання віднесення тих чи інших умов праці до істотних або неістотних виникає тоді, коли в роботодавця є необхідність їх змінити. У цих випадках роботодавцеві потрібно узгодити це питання з кожним працівником, оскільки одна й та сама умова праці для одного з них може бути істотною, а для іншого - ні.
При зміні істотних умов праці власник повинен дотримуватися встановленого порядку. Правовим документом про таку зміну є наказ про зміну істотних умов праці у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці. Працівники, істотні умови праці яких у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці підлягають зміні, персонально попереджаються про дату таких змін (не пізніше ніж за два місяці до змін).
Попередження - це письмова пропозиція працівникові продовжити роботу після того, як власник з дотриманням установленого законодавством двомісячного строку змінить істотні умови праці. Працівник може прийняти цю пропозицію та продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці або ж відмовитися від неї. Двомісячний строк попередження передбачено для того, щоб працівник міг знайти собі іншу роботу, якщо його не влаштовує зміна істотних умов праці.
Розширення трудових обов`язків працівників можливе або за згоди працівника, або в порядку, встановленому частиною третьою статті 32 КЗпП України, за наявності відповідних підстав.
Відповідно до статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або обладнанні у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Роботодавець не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я. У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.
Припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 607/4090/21, провадження № 61-15138св21, на яку заявник посилається як на підставу касаційного оскарження. 
У справі № 607/4090/21 Верховний Суд під час вирішення спору виходив з того, що відбулася зміна трудової функції позивачки, з виведенням займаної нею посади - кореспондента із штатного розпису, тобто фактично у зв`язку із зміною організації виробництва і праці відбулося скорочення її посади (штату працівників), що могло бути підставою для звільнення працівника із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України з дотриманням гарантій, передбачених статтею 252 КЗпП України, а не у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці на підставі пункту 6 частини першої                       статті 36 КЗпП України.
Висновки у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі                                 № 607/4090/21, провадження № 61-15138св21,щодо суті спору стосуються відмінних від фактичних обставин у справі, яка переглядається, тому в цій частині не є застосовними до спірних правовідносин. 
Узагальнені правові висновки вказаної постанови стосовно порядку звільнення за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України є застосовними, а висновки суду апеляційної інстанції їм не суперечать. 
Посадові обов`язки працівника є також істотними умовами його праці (трудового договору). Тому у випадку виробничої необхідності змінити їх, така зміна має розглядатися як зміна істотних умов праці, для здійснення якої слід дотримуватися відповідних процедур, передбачених чинним трудовим законодавством. Якщо працівник не погодиться на таку зміну в установленому порядку (тобто відмовиться від продовження роботи за колишньою посадою, але з новими посадовими обов`язками), то роботодавець має право звільнити його за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від01 грудня 2021 року у справі № 761/24929/20, провадження № 61-12418св21.
Згідно зі статтею 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів. Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання.
Рішенням Дніпровського окружного адміністративного суду від 10 вересня                    2020 року вирішено застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів - будівель та споруд Зеленодольського професійного ліцею до повного усунення порушень пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
ОСОБА_1 був відповідальною особою за проведення вступного інструктажу з питань пожежної безпеки під час прийняття на роботу.
З метою усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, виявлених рішеннямДніпровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року, наказом директора Зеленодольського професійного ліцею від 16 вересня 2021 року № 168/01-од ОСОБА_1 призначено відповідальною особою з питань експлуатації та технічного нагляду за пожежною сигналізацією Зеленодольського професійного ліцею.
Отже, істотні умови праці ОСОБА_1 змінилися внаслідок збільшення обсягу трудової функції та покладенням обов`язку із забезпечення пожежної безпеки.
Наказ № 168/01-од доведено до відома інженеру з охорони праці ОСОБА_1 у присутності директора ОСОБА_4 та інших посадових осіб і працівників відповідача, водночас позивач відмовився від підпису про ознайомлення.
Згідно з матеріалами справи 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про істотні зміни умов праці при продовженні роботи за цією ж посадою, на яку він прийнятий. Повідомлено, що заплановано доручити йому виконувати функцію відповідального за експлуатацію системи пожежної сигналізації, яку встановлено на Зеленодольського професійного ліцею. 
Відповідно до протоколу засідання ради трудового колективу від 18 листопада 2021 року погоджено зміну істотних умов праці ОСОБА_1 .
Наказом від 19 листопада 2021 року № 122-к/тр ОСОБА_1 змінено істотні умови праці при продовженні роботи за посадою інженера з питання пожежної безпеки та доручено йому з 22 листопада 2021 року бути відповідальним за питання пожежної безпеки в навчальному закладі, з призначенням його відповідальним за експлуатацію системи пожежної сигналізації, яка встановлена на всіх об`єктах навчального закладу.
Згідно із заявою позивача від 19 листопада 2021 року з наказом від 19 листопада 2021 року він ознайомився, не згоден з ним, відмовляється працювати у зв`язку зі зміною істотних умов праці.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що звільнення відбулось до закінчення двомісячного строку попередження про зміну істотних умов праці, а  22 листопада 2021 року він ще міг подати згоду на продовження роботи за змінених істотних умовах праці, є безпідставними, оскільки 19 листопада 2021 року позивач уже відмовився від продовження роботу у зв`язку зі зміною істотних умов праці, категорично заперечував покладення на нього обов`язку із забезпечення пожежної безпеки.
Крім того, 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 свою відмову від продовження роботу у зв`язку зі зміною істотних умов праці не відкликав. 
Звільнення працівника на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України через його відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці не можна віднести ні до звільнення працівника за його ініціативою, ні до звільнення працівника за ініціативою роботодавця. Ця підстава припинення трудового договору є окремою і самостійною підставою для припинення трудового договору, яка зумовлена відсутністю взаємного волевиявлення його сторін, недосягненням між ними згоди щодо продовження дії трудового договору (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 761/11887/15-ц, провадження № 61-15506сво18).
З урахуванням викладеного, за встановлених фактичних обставин звільнення ОСОБА_1 з посади через відмову продовжувати роботу у зв`язку зі зміною істотних умов праці на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України відбулося із правильним застосуванням норми матеріального права та дотриманням порядку звільнення. 
Посилання заявника на те, що відповідальність за пожежну безпеку повинні нести ті особи, на яких покладено повноваження із забезпечення пожежної безпеки, а не інженер з охорони праці, є необґрунтованими. 
Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, зокрема створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання.
ОСОБА_1 як інженеру з питань охорони праці вирішено доручити відповідальність за експлуатацію системи пожежної сигналізації у зв`язку з тим, що він один раз на три роки проходить навчання з питань безпеки життєдіяльності і є фахівцем в навчальному закладі. Наказ про покладення на ОСОБА_1  обов`язку із забезпечення пожежної безпеки виданий роботодавцем, що узгоджується із статтею 13 Закону України «Про охорону праці». 
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що зміни до посадової інструкції щодо покладення на нього додаткових посадових обов`язків не вносилися, є безпідставними, оскільки від запропонованих йому змінених умов трудової діяльності він відмовився, тому нова редакція посадової інструкції йому не пропонувалася. 
Інші доводи касаційної скарги не містять підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та зводяться до незгоди із судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі.
Верховний Суд зауважує, що як суд касаційної інстанції, він не наділений повноваженнями встановлювати обставини справи, досліджувати докази та надавати їм правову оцінку. 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргуОСОБА_2  залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточноюі оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                           А. С. Олійник
В. М. Ігнатенко 
І. М. Фаловська