ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/190/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 жовтня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                                    Губської Л.В.
                                                           Мєзєнцева Є.І.
При секретарі:                              Масловська К.І.
          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Державної податкової служби України (далі - відповідач, ДПСУ), в якому просив:
- зобов`язати Державну податкову службу України провести розрахунок середнього заробітку (ст. 113 Кодексу законів про працю України) ОСОБА_1 , начальника відділу мобілізаційної роботи та охорони праці Департаменту інфраструктури та бухгалтерського обліку Державної податкової служби України, за січень - лютий 2022 року;
- стягнути з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток (ст. 113 Кодексу законів про працю України) ОСОБА_1 , начальника відділу мобілізаційної роботи та охорони праці Департаменту інфраструктури та бухгалтерського обліку Державної податкової служби України (щомісяця), за час простою з 24.02.2022 по 16.01.2023, з урахуванням вже виплачених коштів за час перебування у простої.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до моменту його звільнення з державної служби він працював на посаді начальника відділу мобілізаційної роботи та охорони праці Департаменту інфраструктури та бухгалтерського обліку Державної податкової служби України. Позивач стверджує, що внаслідок неправомірних дій Державної податкової служби України він у період з 24.02.2022 до моменту звільнення 16.01.2023 перебував у простої. При цьому, відповідно до вимог абзацу 3 статті 113 Кодексу законів про працю України за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя та здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.
Позивач вважає, що зважаючи на те, що пунктом 2 наказу Державної податкової служби України від 24.02.2022 №243-о "Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби та її територіальних органах" визнано встановлений простій таким, що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою їх життю та здоров`ю, то відповідач мав розрахувати середній заробіток працівників, які перебувають у простої та сплачувати оплату за час простою у розмірі середнього заробітку протягом всього часу простою. Однак, Державна податкова служба України в порушення вимог абзацу 3 статті 113 Кодексу законів про працю України встановила інші виплати посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №221 "Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану", що спричинило неправильний обрахунок його середнього заробітку та стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 221 "Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану" щодо встановлення у межах кошторису апарату ДПС оплату праці в розмірі двох третин посадового окладу для працівників апарату ДПС, які знаходяться в простої, Державна податкова служба України діяла в межах чинного законодавства.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.
На думку апелянта, постанова Кабінету Міністрів України № 221 не суперечить частині третій ст. 113 Кодексу законів про працю України, але норми постанови № 221 не вірно роз`яснено на офіційному сайті Національного агентства України з питань державної служби. Вказує, що постанова № 221 не може суперечити вимогам законів України, Кодексам та Конституції України. Так, у результаті невірного застосування вимог постанови № 221, позивач вважає, що відповідач здійснив невірне нарахування та виплату коштів за час простою апелянту.
23.06.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.
Однак, суд апеляційної інстанції не приймає дану заяву до уваги, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 47 КАС України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Разом з цим, відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
05.07.2023 до суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу позивача. Представник ДПСУ заперечує проти вимог апелянта та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
11.07.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив ДПСУ.
13.07.2023 від ДПСУ до суду надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив.
Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 у період з 21.12.2012 по 16.01.2023 працював в апараті Державної податкової служби України на різних посадах.
Наказом Державної податкової служби України від 24.02.2022 №243-о "Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах", на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", керуючись положеннями статті 34 Кодексу законів про працю України, статті 12 Закону України "Про оплату праці", статті 6 Закону України "Про охорону праці" та з метою збереження життя і здоров`я працівників Державної податкової служби України та її територіальних органів встановлено простій у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах, зазначених у додатку 1.
Пунктами 2, 3 вказаного наказу визнано встановлений п. 1 цього наказу простій Державної податкової служби України та її територіальних органів таким, що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою їх життю та здоров`ю. Визначено строком дії простою період з дня видання цього наказу до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю і здоров`ю працівників Державної податкової служби України та її територіальних органів.
Відповідно до підпунктів 4.4., 4.6 пункту 4 вказаного наказу дозволено працівникам Державної податкової служби України та її територіальних органів у яких встановлено простій не перебувати за основним місцем роботи до закінчення простою; збережено у межах кошторису середній заробіток для працівників, які підпадають під дію простою.
Наказом Державної податкової служби України від 16.03.2022 №263-о "Про внесення змін до наказу ДПС від 24.02.2022 №243-о" у зв`язку із службовою необхідністю, а також з метою забезпечення дотримання принципів законності, рівності, ефективності, упередження будь-яких проявів необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг, а також відповідно до Закону України "Про оплату праці" підпункт 4.6 пункту 4 наказу Державної податкової служби України від 24.02.2022 №243-о "Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах" викладено в наступній редакції:
"4.6 забезпечити в межах кошторису для працівників, які підпадають під дію простою виплати посадового окладу, надбавок за вислугу років на державній службі та ранг державного службовця".
Наказом Державної податкової служби України від 08.09.2022 №1277-о "Про внесення змін до деяких наказів ДПС" на виконання доручення в.о. Голови Державної податкової служби України від 05.08.2022 №107-д (10) до доповідної записки Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 05.08.2022 №385/99-00-10-04-01-13 та відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №221 "Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану" внесено зміни в наказ Державної податкової служби України від 24.02.2022 №243-о "Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах" (зі змінами) виклавши підпункт 4.6 пункту 4 в такій редакції:
"4.6 встановити з 01.08.2022 у межах кошторису апарату ДПС оплату праці в розмірі двох третин посадового окладу для працівників апарату ДПС, які знаходяться в простої".
12.09.2022 позивач звернувся до в.о. Голови Державної податкової служби України із заявою в якій, зокрема, просив відкликати мобілізаційний підрозділ апарату ДПС з простою в найкоротший термін та надати можливість працівникам відділу мобілізаційної роботи та охорони праці Департаменту інфраструктури та бухгалтерського обліку Державної податкової служби України перейти до інших департаментів апарату ДПС або до інших органів влади, у разі якщо керівництво Департаменту інфраструктури та господарського забезпечення не вважає за потрібне запропонувати працівникам відділу посади у підрозділах за новою організаційно - штатною структурою Департаменту.
Розглянувши звернення позивача, Державна податкова служба України, листом від 05.10.2022 №12318/6/99-00-01-03-06, фактично відмовила позивачу у відкликанні мобілізаційного підрозділу апарату ДПС з простою з посиланням, зокрема, на Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".
Наказом ДПС від 14.01.2022 № 22 "Про введення в дію Структури апарату ДПС та затвердження Організаційної структури та Переліку індексів структурних підрозділів апарату ДПС" введено в дію нову редакцію Структури апарату ДПС.
Відповідно до підпунктів 4.7.1 та 4.7.2 підпункту 4.7 пункту 4 вказаним наказом Департамент інфраструктури та бухгалтерського обліку реорганізовано шляхом поділу та на його базі утворено Департамент фінансового забезпечення та Департамент інфраструктури та господарського забезпечення. У Департаменті інфраструктури та господарського забезпечення утворено самостійний відділ мобілізаційної роботи та охорони праці чисельністю 6 одиниць.
З метою забезпечення ефективності функціонування структурних підрозділів апарату ДПС наказом ДПС від 31.05.2022 № 278 "Про внесення змін до наказу ДПС від 14.01.2022 № 22" внесено зміни до організаційної структури та штатної чисельності Департаменту інфраструктури та господарського забезпечення, зокрема відділ мобілізаційної роботи та охорони праці реорганізовано у відділ мобілізаційної роботи та цивільного захисту, скоротивши його чисельність на 1 одиницю (підпункт 1.6.4 підпункту 1.6 пункту 1 вказаного наказу).
Відповідно до наказу ДПС від 16.01.2023 № 38-о "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 " 16 січня 2023 року припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , начальника відділу мобілізаційної роботи та охорони праці Департаменту інфраструктури та бухгалтерського обліку ДПС, у зв`язку з скороченням посади державної служби, внаслідок зміни структури та штатного розпису ДПС без скорочення чисельності та штату державних службовців, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".
Пунктом 2 наказу ДПС від 16.01.2023 № 38-о зобов`язано Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку виплатити ОСОБА_1 компенсацію за щорічні основні відпустки за період роботи з 25.06.2021 по 24.06.2022 тривалістю 12 календарних днів; за період роботи з 25.06.2022 по 16.01.2023 тривалістю 17 календарних днів; щорічні додаткові оплачувані відпустки як державному службовцю, що має стаж державної служби понад 29 років за період роботи з 21.11.2021 по 20.11.2022 тривалістю 15 календарних днів; як державному службовцю, що має стаж державної служби понад 30 років за період роботи з 21.11.2022 по 20.11.2023 тривалістю 15 календарних днів; вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.
З відзиву на позов вбачається, що розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 проводився відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 .02.1995 № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати".
Відповідно до розділу II пункту 2 Порядку № 100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Відповідно до розділу II пункту 3 Порядку № 100, якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.
Так, відповідач зазначив, що останні 2 календарних місяці роботи ОСОБА_1 , що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата - листопад, грудень 2022 року. У листопаді та грудні 2022 року ОСОБА_1 відпрацював 0 робочих днів. Середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи, тобто вересень-жовтень 2022 року. У вересні-жовтні 2022 року ОСОБА_1 відпрацював 0 робочих днів. Отже, розрахунок проводиться з установленого посадового місячного окладу.
Не погоджуючись з таким обрахунком його середнього заробітку та вважаючи, що відповідач мав розрахувати середній заробіток працівників, які перебувають у простої та сплачувати оплату за час простою у розмірі середнього заробітку протягом всього часу простою, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до положень статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Крім того, підпунктом 2 пункту 4 вказаного Указу постановлено Кабінет Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
З метою упорядкування трудових відносин у період воєнного стану, збереження кадрового потенціалу та стимулювання економіки країни в умовах кризи було прийнято ряд законодавчих та нормативно-правових актів, зокрема:
- Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»;
- постанову Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 221 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану»;
- постанову Уряду від 12.04.2022 № 440 «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану»;
- постанову Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану».
Тобто, як встановлено судом першої інстанції, внаслідок суттєвої зміни низки суспільних процесів, державою вжито заходи щодо врегулювання питань забезпечення трудових прав осіб в умовах воєнного стану та постійної загрози життю, здоров`ю.           
Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 13 Закону України "Про державну службу" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби видає у випадках, встановлених законом, нормативно-правові акти з питань державної служби, надає роз`яснення з питань застосування цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби.
Згідно пункту 1 Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 500 (далі - Положення), Національне агентство України з питань державної служби (НАДС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується i координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, здійснює функціональне управління державною службою в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті).
Відповідно до підпункту 8 пункту 4 Положення, оприлюднює на офіційному веб-сайті НАДС узагальнені роз`яснення з питань застосування Законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування" та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та служби в органах місцевого самоврядування.
Так, НАДС надано роз`яснення від 04.03.2022 р. № 149-р/з "Щодо нез`явлення державних службовців на роботу та надання їм відпусток під час воєнного стану, а також оформлення відносин із державними службовцями, яких зараховано до територіальної оборони".
Відповідно до наданих у роз`ясненні рекомендацій, функціонування державних органів та режим роботи їх працівників має бути організований з огляду на безпекову ситуацію у конкретному регіоні. Забезпечення ефективної роботи державного органу в цей період вимагає гнучкості та швидкої адаптації до подій, що відбуваються навколо.
Також вказано, що державний службовець може виконувати завдання за посадою за межами адміністративної будівлі державного органу у випадках та порядку, передбаченому Типовими правилами внутрішнього службового розпорядку, затвердженими наказом НАДС від 03 березня 2016 року № 50, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 березня 2016 року за № 457/28587, та Правилами внутрішнього службового розпорядку відповідного державного органу. Дистанційний формат роботи дозволить більшою мірою убезпечити працівників державного органу від збройної агресії чи загрози нападу, допоможе зменшити небезпеку їх життю або здоров`ю, а також сприятиме дотриманню обмежень перебування на вулицях та в інших громадських місцях, зокрема у комендантську годину.
Однак, у разі відсутності організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, що викликане, зокрема, військовим станом, доцільно оформити простій для конкретних державних службовців або структурних підрозділів відповідно до законодавства про працю.
Відповідно до абзацу 1 статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Згідно пункту 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 (далі - Положення), Державна податкова служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Відповідно до пункту 2 Положення ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно пункту 9 Положення ДПС в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Державної податкової служби України від 24.02.2022 №243-о "Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах", на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", керуючись положеннями статті 34 Кодексу законів про працю України, статті 12 Закону України "Про оплату праці", статті 6 Закону України "Про охорону праці" та з метою збереження життя і здоров`я працівників Державної податкової служби України та її територіальних органів встановлено простій у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах, зазначених у додатку 1.
Пунктами 2, 3 вказаного наказу визнано встановлений п. 1 цього наказу простій Державної податкової служби України та її територіальних органів таким, що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою їх життю та здоров`ю. Визначено строком дії простою період з дня видання цього наказу до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю і здоров`ю працівників Державної податкової служби України та її територіальних органів.
Тобто, даним наказом ДПС, як центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначив порядок роботи державних службовців та працівників структурних територіальних органів, які входять до апарату ДПС.
Колегія суддів вважає, що наказ Державної податкової служби України від 24.02.2022 №243-о "Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах" прийнято в межах наявних повноважень.
При цьому, 07.03.2022 прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 221 "Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану", відповідно до якої надано право керівникам державних органів, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні в межах фонду заробітної плати, передбаченого у кошторисі, самостійно визначати розмір оплати часу простою працівників, але не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові тарифного розряду (посадового окладу) (п.1), а також рекомендовано керівникам органів місцевого самоврядування застосовувати положення пункту 1 цієї постанови та здійснювати його виконання в межах фондів заробітної плати, передбачених у кошторисах відповідних органів, підприємств, установ та організацій (п.2).
Таким чином, керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 221 "Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану" щодо встановлення у межах кошторису апарату ДПС оплату праці в розмірі двох третин посадового окладу для працівників апарату ДПС, які знаходяться в простої, Державна податкова служба України діяла в межах чинного законодавства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведеного, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Таким чином, проаналізувавши апеляційну скаргу, судова колегія зазначає, що вона не спростовує висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк 
                     
                     Судді:                                                                       Л.В. Губська
                                                                                                    
 Є.І. Мєзєнцев