ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 грудня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/22755/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Покровського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року (суддя Рябчук О.С.) в справі № 160/22755/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, Покровського відділу у м Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області (далі – ГУ ДМС), Покровського відділу у м Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області (далі – Покровський відділ у м. Кривому Розі) про визнання протиправною бездіяльності Покровського районного відділу в м. Кривому Розі щодо невидачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого  постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; зобов`язання Покровський районний відділ в м. Кривому Розі оформити та видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого  постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року позов задоволено, визнана протиправною бездіяльність Покровського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо невидачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого  постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; зобов`язано Покровський відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого  постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.
В апеляційній скарзі відповідач Покровський відділ у м. Кривому Розі ГУ ДМС просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Вказує на неврахування судом першої інстанції приписів Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон № 5492-VІ), Порядку  оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25 березня 2015 року, Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, щодо того, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить  безконтактний електронний носій. 
За відомостями Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ОСОБА_1 05 серпня 2019 року документована паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , що містить безконтактний електронний носій. 
Порядком № 302 не передбачено обмін паспорта у формі ID-картки на паспорт  у формі книжечки зразка 1994 року.
Позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми, на яку листом від 27 липня 2023 року надано відповідь із роз`ясненням вимог законодавства та алгоритму дій стосовно оформлення паспорту громадянина України у формі книжечки  зразка 1994 року. 
Враховуючи, що позивачем не дотримано порядку  та форми поданих документів (відсутня заява-анкета), її заява розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 14 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС в Дніпропетровській області з заявою про оформлення та видачу паспорту громадянина України виключно у формі книжечки через втрату паспорту громадянина України.
Листом від 27 липня 2023 року № Х-17/6/1227-23/1227/14581-23 Покровського відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпровській області повідомлено про відсутність законних підстав для видачі такого паспорту.
Суд першої інстанції вважав, що Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» на відміну від норм Положення № 2503-XII звужують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки за відсутності безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар.
Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у старій формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.
При цьому суд першої інстанції застосував висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № Пз/9901/2/18 (806/3265/17).
Також судом першої інстанції зазначено, що позовні вимоги про визнання протиправною відмову відповідача у видачі позивачу у зв`язку з виявленою помилкою в особистих даних паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, а належним та ефективним способом захисту порушеного права та інтересів є саме зобов`язання відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ, чим і скористалась позивач.
Суд визнає приведений висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 серпня 2019 року документована паспортом громадянина України у формі пластикової картки № НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 26 липня 2023 року звернулась до Покровського районного відділу у м. Кривому Розі із заявою довільної форми, в якій вказала, що у зв`язку з втратою паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1 просить оформити та видати їй новий паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року. До заяви додано свідоцтво про народження, заяву про втрату/викрадення паспорта, дві фотокартки, квитанцію про сплату державного миту, копію довідки про реєстрацію місця проживання (а.с. 57).
Листом від 27 липня 2023 року № Х-17/6/1227/14581-23 Покровський районний відділ у м. Кривому Розі повідомив позивача, що за відсутності відповідного рішення суду відсутні правові підстави оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та Законами України.
Згідно з частиною другою  статті 32 Конституції України  не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
За змістом частини першої  статті 92 Конституції України  виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.
Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI    (далі - Закон    № 5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.
Відповідно до частини першої  статті 4 Закону  5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим  Законом  інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих  Конституцією України  свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
Реєстр та майнові права інтелектуальної власності на створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим  Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.
Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим  Законом  документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.
Відповідно до частин першої – другої статті 14 Закону  5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.
Згідно з частинами першої – другої статті 21 Закону  5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною четвертою статті 21  Закону  5492-VI передбачено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
За положеннями пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого  постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII (далі – Положення №2503-ХІІ), бланки     паспортів    виготовляються    у    вигляді    паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними     зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 16 Положення № 2503-XII обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах;  непридатності для користування.
Відповідно до пункту 17 Положення № 2503-XII для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.
Пунктами 1-2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302  (далі - Порядок № 302), передбачено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Пункт 6 Порядку № 302 визначає, що обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта;  5) непридатності паспорта для подальшого використання;  6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).
Відповідно до підпункту 1 пункту 7 Порядку № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року № 456, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 року за № 620/33591,  затверджений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок).
Пункт 1 розділу I «Загальні положення» Тимчасового порядку визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.
Пунктом 1 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку встановлено, що обмін паспорта здійснюється в разі: 1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження; 2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); 3)  непридатності паспорта для користування  (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних/найменуванні органу/штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.
Згідно з пунктом 2 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку для обміну паспорта заявник подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) паспорт, що підлягає обміну; 4) дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати; 6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 260/99/19, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України, до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.
Подана ОСОБА_1 заява за своєю суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням № 2503-XII, у цій заяві позивач не навів та не довів жодну з обставин, яка дає правові підстави для заміни паспорту у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 самостійно звернулась з заявами-анкетами щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки, та 05 серпня 2019 року отримала паспорт у формі ID-картки № НОМЕР_1 (а.с. 61-62).
Тому суд наголошує на відсутності   підстав у органу ДМС для видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки) в контексті правовідносин, що склались у цій справі.
Правозастосування, застосоване судом в цій справі, відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 21 грудня 2022 року в справі № 160/1/21, у якій спірними були правовідносини, що є подібними правовідносинам в цій справі, та який враховується судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.
Висновок суду першої, яким частково підтримана позиція позивача, суд визнає помилковим. 
Фактично висновок суду першої інстанції ґрунтується на тому, що підставою для відмови у видачі позивачу паспорта громадянина України відповідач зазначив відсутність відповідного рішення суду, що не передбачено пунктом 1 розділу Х Тимчасового порядку, й ця обставина не може бути підставою для відмови у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем не приймалось рішення про відмову у видачі паспорту у формі книжечки, а у листі від 27 липня 2023 року № Х-17/6/1227/14581-23  надано роз`яснення питання оформлення паспортного документу.
Крім того, враховуючи недотримання саме позивачем процедури, встановленої приведеними вище нормативними актами, (як мінімум, відсутність заяви-анкети) у відповідача не виник обов`язок із оформлення паспортного документа у формі книжечки.
Приведені позивачем у позовній заяві доводи щодо необхідності врахування  висновків, висловлених Великою Палою Верховного Суду при розгляді зразкової справи №806/3265/17, а також у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2020 року у справі №240/575/20, від 19 липня 2021 року у справі №280/851/20 та інших, суд відхиляє, позаяк правові висновки, викладені у вказаних позивачем постановах Верховного Суду, зроблені у правовідносинах, які за своїм змістом, обсягом та юридичною природою не є в повній мірі подібними до тих, які виникли у цій справі, а тому не можуть слугувати релевантними до застосування у даній справі.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції  неповно з`ясовані  обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права,  що є підставою  для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за  правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України  розглядаються за правилами загального позовного провадження,  судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку,  крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,  242, 243, 311, 308,  315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Покровського відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року в справі № 160/22755/23 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року в справі № 160/22755/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, Покровського відділу у м Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Ухвалити в справі № 160/22755/23 нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, Покровського відділу у м Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 19 грудня 2023 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Повне судове рішення складено 19 грудня 2023 року. 
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко